Справа № 569/2324/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю представника відповідача Тащі М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 8782070 в розмірі 108000 грн та понесені судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8782070. 17 жовтня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17102025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 17 жовтня 2025 року до договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 108000 грн, з яких: 40000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48000 грн - сума заборгованості за відсотками, 20000 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 позов визнала частково в сумі 45800 грн. Відзив мотивує тим, що позивачем не було надано жодного первинного документа, оформленого відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", який би засвідчив, що ОСОБА_1 було перераховано суму у розмірі 40000 грн за кредитним договором № 8782070 від 19 лютого 2025 року. Сума заборгованості за відсотками, які заявлені за кредитним договором, у розмірі 48000 грн є несправедливими у розумінні ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитодавця, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Встановлення кредитодавцями процентів у кредитних договорах не може бути свавільним, а має бути обгрунтованим в залежності від показників згідно ст.1056-1 ЦК України та має бути наближеним до облікової ставки НБУ. Станом на час укладення спірного кредитного договору облікова ставка НБУ становила 14,5 %, а вказана у договору реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом - 2333,95 %, що значно перевищує облікову ставку, встановлену НБУ. Сума заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам повинна становити 45800 грн (40000 х 14,5 %). З огляду на положення п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України сума заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 20000 грн підлягає списанню кредитодавцем.
Ухвалою від 11 лютого 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У позовній заяві представник позивача Грибанов Д.В. просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. 
В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, 19 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір № 8782070 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А3302 (далі - кредитний договір).
Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 40000 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.1.4 кредитного договору). 
Пунктом 1.5.1 кредитного договору встановлена стандартна процентна ставка 1,00 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Денна процентна ставка на дату укладання договору складає 1,00 % в день (п.1.7 кредитного договору).
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Видача ТОВ "Авентус Україна" 19 лютого 2025 року коштів в сумі 40000 грн шляхом перерахування на картку відповідача, маска картки НОМЕР_1 , підтверджується інформацією ТОВ «Пейтек» № 20251021-43.2 від 21 жовтня 2025 року. 
17 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 17102025, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 8782070 на загальну суму заборгованості 108000 грн, що підтверджується договором факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників № 2 за договором факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року, реєстром боржників № 2 від 17 жовтня 2025 року, платіжною інструкцією № 159 від 21 жовтня 2025 року про оплату по договору факторингу № 17102025 від 17 жовтня 2025 року. 
За розрахунком позивача та відповідно до картки обліку договору № 8782070 від 19 лютого 2025 року, сформованою ТОВ "Авентус Україна" за період з 19 лютого 2025 року до 16 жовтня 2025 року, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 108000 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 40000 грн, заборгованості за процентами в сумі 48000 грн, заборгованості за пенею, штрафами в сумі 20000 грн. 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. 
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). 
Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують укладення між сторонами 19 лютого 2025 року договору № 8782070 про надання споживчого кредиту та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 40000 грн. Вказані докази містять інформацію щодо предмета доказування, одержані позивачем в порядку, встановленому законом, підтверджують обставини справи, а тому підстави для визнання їх неналежними та недопустими відсутні. Крім того, відповідач частково визнає позовні вимоги, що свідчить про визнання ним наявності грошового зобов`язання перед позивачем.
Докази повернення відповідачем кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними ними в порядку та на умовах, передбачених спірним кредитним договором, у справі відсутні.
Доводи представника відповідача про те, що сума заборгованості за процентами є несправедливою у розумінні ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів".
Згідно з ч.2 ст.2 Закону України "Про захист прав споживачів", особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закону України "Про споживче кредитування".
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 1.7 спірного кредитного договору визначена денна процентна ставка у розмірі 1,00 % в день, що відповідає вимогам ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування". Проценти в сумі 48000 грн нараховані як плата за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, не є компенсацією за невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а тому відсутні підстави для для застосування до спірним правовідносин п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів".
Визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України можливе у разі, якщо договором не встановлений розмір процентів. Спірним кредитним договором встановлений розмір процентів та порядок їх нарахування, що виключає можливість визначення процентів на рівні облікової ставки НБУ.
Враховуючи порушення відповідачем зобов`язань за спірним кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 40000 грн та заборгованості за процентами в сумі 48000 грн. 
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки
у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені, штрафів в розмірі 20000 грн задоволенню не підлягають, а отже, позов належить задовольнити частково. 
За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру
задоволених позовних вимог у сумі 2156,54 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 8782070 в розмірі 88000 (вісімдесят вісім тисяч) грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн 54 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі :
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул.Лісова, буд.2; код ЄДРПОУ 35625014;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складене 23 березня 2026 року.

Суддя