Справа № 510/961/23

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2026 року  Ренійский районний суд Одеської області 

У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 , 
перекладача – ОСОБА_5 , 
обвинуваченої – ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023162150000568 від 06.05.2023 р. за обвинуваченням: 

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рені Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, працюючої у СВК «Світанок» працівницею складу, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше не судимої
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, -

Встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ХІ, було введено воєнний стан на території України, дію якого у подальшому було продовжено у встановленому законом порядку, та який продовжує діяти по нинішній час.
Обвинувачена ОСОБА_6 05.05.2023 р. приблизно о 19.32 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішла до свої сусідки ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , щляхом вільного доступу потрапила до подвір`я даного домоволодіння, де на ганку сиділа ОСОБА_7 , далі, в ході виниклого на ґрунті особистих неприязнених відносин конфлікту, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи в умовах воєнного стану – відкрито заволоділа належним потерпілій майном, а саме – мобільним телефоном «Nomi», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 519,66 грн. та грошовими коштами у сумі 105 грн., а всього відкрито викрала майна, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 624,66 грн. З викраденим майном залишила місце вчинення злочину, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд. У подальшому викрадене майно було повернено потерпілій. 
Своїми вищевказаними діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ст.186 ч.4 КК України. 

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе визнала у повному обсязі, не заперечувала відкритого викрадення нею майна потерпілої ОСОБА_7 за вищевикладених обставин. У скоєному розкаюється. 
Потерпіла ОСОБА_7 до судового розгляду померла, що підтверджується наданою за запитом суду копією актового запису про смерть №314 від 09.10.2025 р. За життя від потерпілої будь-яких заяв не надходило, позовних вимог до обвинуваченої заявлено не було.
Оскільки обвинувачена по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала та не оспорювала фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі. 
Так, окрім визнання обвинуваченою вини, її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відкрите викрадення обвинуваченою чужого майна підтверджується заявою потерпілої, не заперечувалось обвинуваченою в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, викрадене майно було видано, оглянуто, пред`явлено потерпілій для впізнання, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання, про обставини відкритого викрадення нею належного потерпілій майна обвинуваченою було докладно пояснено та показано в ході проведеного на стадії досудового розслідування слідчого експерименту, що було оформлено належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством процесуальними документами, вартість викраденого майна також належним чином встановлена відповідним експертним висновком. 

Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчинені інкримінованого їй правопорушення повністю доведена. Докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.
Визнання ОСОБА_6 вини, її показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.4 КК України, оскільки вона відкрито викрала чуже майно (вчинила грабіж) в умовах воєнного стану. 
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди та відсутність матеріальних претензій у потерпілої, визнання обвинуваченою вини та каяття, а також особу обвинуваченої, її сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали. ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд також визнає такими, що пом`якшують покарання, і інші обставини, що не зазначені в ч.1 цієї статті, а саме: притягнення до кримінальної відповідальності вперше, позитивну характеристику, а також те, що двоє синів обвинуваченої на нинішній час проходять службу у ЗСУ. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання – досудовим розслідуванням та судом не встановлено. 
Виходячи з усього вищенаведеного, особи та позиції обвинуваченої, її щиросердного каяття, дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, призначаючи покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.186 ч.4 КК України.

Також, з урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої у даному випадку можливе без відбування нею покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень передбачених п.1 та 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України. 

Завдану матеріальну шкоду відшкодовано, цивільний позов не заявлявся. Судові витрати, пов`язані із проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченої. 
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України та, із застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк – 5 (п`ять) років

Застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком - на 3 (три) роки, поклавши на неї, в силу п.1 та 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 717 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченій - не обирати.
Речові докази: мобільний телефон «Nomi», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , та грошові кошти у сумі 105 грн., що згідно із постановою слідчого від 06.05.2023 р. передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 – залишити спадкоємцям зберігача, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.05.2023 р. (справа №946/31123/23, провадження №1-кс/946/972/23. 
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Суддя ОСОБА_8