БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/735/24
Провадження № 2-др/669/3/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)
16 квітня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Вишневського В.О.,
з участю: секретаря судового засідання Юрчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернова Володимира Володимировича про розподіл судових витрат,

ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Чернова В.В. звернувся в суд із заявою про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в цивільній справі № 669/735/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Велішан» про визнання правочинів недійсними (фіктивними) та стягнення моральної шкоди.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Чернова В.В. в судове засідання не з`явився, проте в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення суду просив розгляд справи проводити без його участі.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, проте її представник – адвокат Кучерук Т.М. 14 квітня 2026 року подав заперечення, в яких зазначив, що вимога відповідача про стягнення 20000 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та завищеною, і просив зменшити їх до 2000 грн, посилаючись на норми ЦПК України та практику Верховного Суду і ЄСПЛ, відповідно до яких судові витрати мають бути реальними, необхідними та розумними, а їх розмір — пропорційним складності справи, обсягу виконаних робіт і значенню спору для сторін.
Представник позивача зазначив, що справа є типовим спором про визнання правочинів недійсними та стягнення моральної шкоди, який розглядався у загальному позовному провадженні без складних доказів чи експертиз; при цьому адвокатом фактично виконано стандартний обсяг робіт (подано відзив, заяви та здійснено участь у судових засіданнях), що не відповідає заявленому розміру витрат, а також суд враховує майновий стан позивача як мешканки сільської місцевості, для якої покладення значних витрат є суттєвим тягарем, що суперечить принципам розумності та справедливості, тому справедливим і пропорційним відшкодуванням є 2000 грн, що відповідає принципу балансу інтересів сторін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. 
Суд перевіривши доводи поданої заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів цивільної справи № 669/735/24 вбачається, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2026 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Велішан» про визнання правочинів недійсними (фіктивними) та стягнення моральної шкоди було відмовлено.
Також, з матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду інтереси одного з відповідачів представляв адвокат Чернов В.В., що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 07/10/24 від 07 жовтня 2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Чернов В.В.
Разом з тим, на підтвердження виконання договору про надання правничої допомоги та крім договору про надання правничої допомоги № 07/10/24 від 07 жовтня 2024 року, адвокатом було надано акт про приймання-передачі наданих юридичних послуг від 07 жовтня 2024 року за зазначеним договором, детальним описом робіт наданої правничої допомоги станом на 06 квітня 2026 року, згідно яких відповідачем ОСОБА_1 отримано від адвоката Чернова В.В. юридичні послуги, вартість яких становить 20000 грн.
Щодо заперечень представника позивачки суд зазначає, що, хоча розмір гонорару визначається виключно за домовленістю між адвокатом та клієнтом і суд не вправі втручатися у такі правовідносини, при вирішенні питання про розподіл судових витрат він зобов`язаний перевірити їх на відповідність критеріям реальності, необхідності та розумності. З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача ОСОБА_1 представляв адвокат Чернов В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 07/10/24 від 07 жовтня 2024 року.
Разом з тим, оцінюючи співмірність заявлених до стягнення 20000 грн, суд враховує, що справа не є надмірно складною, а обсяг наданих адвокатом послуг (підготовка процесуальних документів, направлення запитів, участь у судових засіданнях) є типовим для спорів цієї категорії, що свідчить про завищеність заявленої суми. Водночас запропонований представником позивачки розмір витрат у 2000 грн не відповідає фактичному обсягу виконаних робіт, часу, витраченому адвокатом, та підтвердженим витратам. З урахуванням наведеного, принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також необхідності дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за необхідне визначити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню, у сумі 10000 грн.
При ухваленні рішення, судом питання про розподіл понесених відповідачем витрат на правову допомогу не вирішувалось.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач та її представник документально підтвердили витрати на професійну правничу допомогу, тому підлягають стягненню з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 133, 134, 137, 141, 258, 259, 263-268, 270 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернова Володимира Володимировича про розподіл судових витрат – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ