604/266/26 
3/604/108/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
24 березня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обіймає посаду головного лікаря КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, 
за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1  вчинив порушення вимог законодавства про працю, встановлене 24.02.2026 року при проведенні заходу позапланового державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці Комунального некомерційного підприємства «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, що за адресою: вул. Мстислава Патріарха, буд. 102, сел. Підволочиськ, Тернопільського району, Тернопільської області, головним лікарем якого є ОСОБА_1 , виявлено порушення законодавства про працю, а саме: в порушення ч. 1 ст. 10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року N 2136-IX не дотримано строків виплати заробітної плати працівникам : заробітна плата на Підприємстві у продовж липня 2025 по січень 2026 року виплачувалась двічі на місяць, порте з порушенням термінів її виплати, які зазначені у п. 5.1.11. Колективного договору, а саме за першу половину після 22 числа та за другу – пізніше 07 слідуючого за звітним, по мірі надходження коштів від Національної служби здоров`я України. В порушення ч. 2 ст. 10 Закону N 2136-IX у період з липня 2025 по січень 2026 року керівництвом Підприємства не було вжито всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати, оскільки мало місце порушення термінів її виплати, визначених Колективним договором Підприємства, чим ОСОБА_1 порушив вимоги частини першої статті 10 ЗУ N 2136, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.
ОСОБА_1  будучи належним чином сповіщеним про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.268КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене 41 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, наявність протоколу на розгляді суду, не вжив заходів для явки до суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не подала письмових заперечень проти протоколу, за вказаних обставин справу слід розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року N 2136-IX, заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.
Диспозиція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері, визначених у Кодексі законів про працю України, Законах України "Про охорону праці", "Про оплату праці", "Про відпустки", "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" тощо).
Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, є спеціальний суб`єкт посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення NПЗ/ТР2145/024409/ПТ від 24.02.2026, витягом з акту № ПЗ/ТР2145/024409 від 24.02.2026 року від 09.02.2026, витягом з колективного договору, довідкою про стан виплати заробітної плати працівникам.
Зміст протоколу узгоджується з даними доказами.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, доведена в повному обсязі.
Обираючи правопорушнику вид стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 41, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Притягнути до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.1 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1  )судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження

Суддя В.М. Сіянко