Справа № 454/1663/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Струс Т. В. ,
за участю секретаря Синевської Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів місті Сокалі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, 
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2008 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1в01-п/2008, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 270000грн., строком до 23.03.2028 зі сплатою відсотків в розмірі 17,5% річних за користування кредиту. Позичальник свої зобов`язання не виконував. 
07.09.2010 року Київським районним судом м.Харкова у справі №6-406/10/16 постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійного діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15.02.2010 року про дострокове стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008 року в розмірі 282326,02грн., а також сплачений третейський суд в розмірі 5 грн.
27.07.2015 року Київським районним судом м.Харкова у справі №640/12091/15 постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15.05.2015 у справі № 2/1104-2015 наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008 у розмірі 195027,51 грн., що складається із залишку нарахованих та несплачених відсотків у розмірі 139458,54 грн., та штрафів та пені згідно п. 7.2. Договору за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 14 625,00 грн.; згідно п. 7.2. Договору за невиконання прийнятих на себе обов`язків щодо своєчасної сплати процентів сплатити. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 13 943,97 грн.; згідно п. 7.2. Договору за невиконання п.3.2.10 сплатити. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 27 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» третейський збір у розмірі 975,14 гривень та витрати на листування у розмірі 34,00 грн.». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. 
28.03.2023 між позивачем та акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено договір №GL3N022019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого акціонерне товариство «Мегабанк» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_2 коштів, право на одержання яких належить АТ «Мегабанк», позивач набув право вимоги від ОСОБА_2 сум заборгованостей за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008. 
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2023 замінено стягувача акціонерне товариство «Мегабанк» його правонаступником - ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях щодо виконання вказаних листів. Державним виконавцем Бориспільського ВДВС ЦМУМЮ (м.Київ) виконано ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2023, замінено стягувача у виконавчих провадженнях №53202400, №54148288.
Таким чином, у відповідача за період з 23.02.2019 до 23.02.2022, виникла заборгованість розрахована на підставі ст.625 ЦК України, яка становить 147420,53 грн. з яких: інфляційні втрати - 104380,24 грн.; - 3% річних за користування коштами - 43040,29 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Смолинець В.І. в судове засідання будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання не прибули та не повідомили суд про причину неявки.
Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі суд дійшов до наступних висновків.
07.09.2010 року Київським районним судом м.Харкова у справі №6-406/10/16 постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійного діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15.02.2010 року про дострокове стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008 року в розмірі 282326,02грн., а також сплачений третейський суд в розмірі 5 грн.
27.07.2015 року Київським районним судом м.Харкова у справі №640/12091/15 постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15.05.2015 у справі № 2/1104-2015 наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008 у розмірі 195027,51 грн., що складається із залишку нарахованих та несплачених відсотків у розмірі 139458,54 грн., та штрафів та пені згідно п. 7.2. Договору за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 14 625,00 грн.; згідно п. 7.2. Договору за невиконання прийнятих на себе обов`язків щодо своєчасної сплати процентів сплатити. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 13 943,97 грн.; згідно п. 7.2. Договору за невиконання п.3.2.10 сплатити. Сума штрафу, нарахованого згідно з п. 7.2. Договору, становить 27 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» третейський збір у розмірі 975,14 гривень та витрати на листування у розмірі 34,00 грн.». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. 
28.03.2023 між позивачем та акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено договір №GL3N022019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого акціонерне товариство «Мегабанк» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_2 коштів, право на одержання яких належить АТ «Мегабанк», позивач набув право вимоги від ОСОБА_2 сум заборгованостей за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26.03.2008. 
Згідно з умовами, визначеними пунктом 2.2. цього договору, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пеней), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. До нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2023 замінено стягувача акціонерне товариство «Мегабанк» його правонаступником - ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях щодо виконання вказаних листів.
Державним виконавцем Бориспільського ВДВС ЦМУМЮ (м.Київ) виконано ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2023, замінено стягувача у виконавчих провадженнях №53202400, №54148288.
З пояснення позивача убачається, що рішення суду відповідач не виконав.
Відповідно до положень частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина п`ята статті 11 ЦК України).
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, визначених статтею 526 цього Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).
Норма частини першої статті 598 ЦК України встановлює правило щодо можливості припинення зобов`язання частково або у повному обсязі на підставі договору або закону.
Загальною законною підставою припинення зобов`язання є його виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання, тобто його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статті 610, 611 ЦК України).
Наслідки порушення грошового зобов`язання визначені нормою частини другої статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до положень цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Згідно зі статтями 513, 514, 516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові, яке допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом, та відбувається на підставі укладеного між ними правочину (договору).
З огляду на юридичну природу правочинів щодо відступлення права вимоги на них поширюється загальновизнане правило цивільного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet» (ніхто не може передати більше прав, ніж має сам).
За загальним правилом договір набирає чинності з моменту його укладення, проте сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (частини друга, третя статті 631 ЦК України).
Строк чинності договору обумовлює і строк чинності зобов`язання, що виникло з цього договору, а відтак але лише з моменту набрання чинності договором щодо заміни кредитора у зобов`язанні новий кредитор набуває право вимоги до боржника у вказаному зобов`язанні, у тому числі і право на отримання гарантій належного виконання грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
У спірних правовідносинах позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору, що був укладений 28.03.2023, при цьому зазначений договір не містить умови про його застосування до відносин, які виникли до його укладення.
Отже ураховуючи, що предметом позову є вимоги нового кредитора про стягнення з боржника втрат від інфляції та трьох процентів, нарахованих до набрання чинності договором щодо заміни кредитора у зобов`язанні, суд відмовляє у задоволенні позову за очевидною безпідставністю вимог.
Що стосується заяви представника відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, суд не вирішує питання застосування наслідків пропуску позовної давності так як відмовляє у задоволенні позовних вимог по їх суті. 
На підстав викладеного, керуючись статтями 4,5,7,12,76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд - 
в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних - відмовити.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Головуючий: Т. В. Струс