РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,
(Справа № 285/6030/25, провадження у справі № 2/0285/670/26)
розглянув у судовому засідання у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №1574697 від 17.06.2024 року в загальному розмірі 36188,40 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. 
В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 17.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі – ТОВ «Селфі Кредит») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1574697, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6300 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. В свою чергу відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 36188,4 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 6300 грн.; заборгованість за процентами – 17994 грн.; заборгованість за комісією – 0 грн.; заборгованість за штрафом - 11894,4 грн. 
ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №26122024 від 26.12.2024 року. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1574697 від 17.06.2024 року. Тому, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідачки вказаної вище суми заборгованості.
Представником відповідачки ОСОБА_1 — адвокатом Пузіним Денисом Миколайовичем 25 листопада 2025 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача заперечила проти задоволення позову в повному обсязі. У відзиві зазначено, що відповідачка не укладала та не підписувала кредитний договір № 1574697 від 17.06.2024 з ТОВ «Селфі Кредит» в електронній формі, не отримувала електронного чи електронного цифрового підпису, а одноразовий ідентифікатор, на який посилається позивач, їй не належить. Представник відповідача вказує на відсутність належних і допустимих доказів укладення договору, зокрема доказів належної ідентифікації відповідачки під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, доказів надсилання та отримання одноразового ідентифікатора, лог-файлів, технічних даних щодо IP-адреси, пристрою, часу здійснення операцій тощо. Також у відзиві зазначено, що позивачем не надано належних доказів фактичного перерахування кредитних коштів відповідачці, зокрема банківських виписок або інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували рух коштів та отримання їх саме відповідачкою. Надані розрахунки заборгованості представник відповідача вважає внутрішніми документами позивача, які не підтверджують факту видачі кредиту. Окрім цього, сторона відповідача ставить під сумнів належність та допустимість доказів переходу права вимоги за договором факторингу № 26122024 від 26.12.2024, посилаючись на відсутність у матеріалах справи всіх додатків до договору та повного реєстру боржників, а також доказів повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги. Посилаючись на положення ЦК України, ЦПК України, законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг», практику Верховного Суду, представник відповідача зазначає, що тягар доказування факту укладення договору та дійсності волевиявлення покладається на кредитодавця. У зв`язку з недоведеністю позовних вимог просить витребувати оригінали електронних доказів та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Представником позивача - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» адвокатом Усенком Михайлом Ігоровичем 10 грудня 2025 року до суду подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечив доводи відповідача та просив позов задовольнити у повному обсязі. У відповіді на відзив зазначено, що кредитний договір № 1574697 від 17.06.2024 був укладений відповідачкою в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Позивач вказує, що укладення договору стало можливим лише після здійснення відповідачкою входу до особистого кабінету, підтвердження акцепту умов договору та введення одноразового паролю, що підтверджує її волевиявлення. На підтвердження укладення договору до матеріалів справи надано копію електронного договору, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок заборгованості. Позивач посилається також на практику Верховного Суду щодо правомірності укладення кредитних договорів в електронній формі. Щодо умов кредитування позивач зазначає, що відповідачці було надано повну інформацію про розмір кредиту (4300 грн), строк кредитування (360 днів), фіксовану процентну ставку 1,5 % на день, загальну вартість кредиту та орієнтовну реальну річну процентну ставку, а також графік платежів і правила надання кредиту, з якими вона погодилась під час укладення договору. Стосовно переходу права вимоги позивач зазначає, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 26.12.2024 укладено договір факторингу № 26122024, на підтвердження чого до суду подано копію договору, витяг з реєстру боржників, акт приймання-передачі та платіжне доручення про сплату ціни договору. Позивач вказує, що до нього перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язанні, а відповідачку було повідомлено про відступлення права вимоги. Щодо доводів про відсутність доказів перерахування коштів позивач зазначає, що разом із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів у банківської установи, оскільки відповідні документи перебувають у володінні третьої особи. Позивач також заперечує твердження відповідача щодо неналежності поданих електронних доказів, зазначаючи, що їх подано у належним чином засвідчених копіях із зазначенням про наявність оригіналів. Окрім того, у відповіді на відзив представник позивача просив поновити строк на подання відповіді на відзив, долучити її до матеріалів справи та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Встановлено, що 17.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1574697 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», про що свідчить його копія (а.с. 29-32). Договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С020.
Відповідно до п.1.1 Договору товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.1.2, 1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 4300,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів.
Пунктом 1.5 Договору визначено, що тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, визначеному в п.1.3 цього Договору.
Відповідно до п. 1.10 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 27520 грн.
Згідно з п.2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Згідно п.6.4 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 645,00 грн. на четвертий день такого невиконання ат/або неналежного виконання; та у розмірі 47,30 грн., починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.
Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, зареєстроване місце проживання, номер картки платника податків, адресу електронної пошти, номера телефонів, контактні дані третьої особи. Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору.
Згідно додатку №1 до вказаного вище договору сторони узгодили графік платежів за кредитом, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С020 (а.с. 33).
Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С020 підписано Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (а. с. 33).
Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 27-28), відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту, про що свідчить його розпис на зазначеному вище паспорті споживчого кредиту шляхом накладення електронного підпису К173 17.06.2024.
21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №1574697 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 17.06.2024, про що свідчить її копія (а.с. 35-36).
Згідно п.1. Додаткової угоди, за умовами вказаної угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору:
1.1. Викласти п.1.2. Договору в новій редакції: «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6300 гривень. Тип кредиту - кредит.»;
1.2. Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається;
1.3. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, Сторони також визначають, що на момент укладення цієї Додаткової угоди:
Денна процентна ставка складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1.49% в день;
Загальні витрати зазначені в Договорі на дату його укладання, збільшаться та складуть: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 33870 грн.;
Орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладання, складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9051.55 % річних. 
Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення, збільшиться та складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40170 грн.
Згідно п.2. Додаткової угоди, надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 Договору. Дата надання частини кредиту: 21.06.2024.
Ця Додаткова угода та Додаток 1 від 21.06.2024 року є невід`ємною частиною Договору. Вказана додаткова угода укладена сторонами у електронній формі, підписання угоди зі сторони позичальника було здійснено шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором С840.
Також, 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до додаткової угоди від 21.06.2024, про що свідчить його копія (а.с. 36). Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Даний Додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С840.
Також судом встановлено, що відповідач 21.06.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т868 підписав паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору про споживчий кредит №1574697 від 17.06.2024 року (а.с. 34-35).
З копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ «Селфі Кредит» встановлено, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 1574697 від 17.06.2024, ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор С020, час відправки ідентифікатора позичальнику 17.06.2024 04:00:52, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380979455938 (а.с. 37).
З копії листа ТОВ «Пейтек» № 20241231-2684 від 31.12.2024 слідує, що відповідно до укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит» про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, ТОВ «Пейтек» успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 21.06.2024 16:21:07 на суму 2000.00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки № НОМЕР_1 (а.с. 38).
З копії листа ТОВ «Пейтек» № 20241231-2683 від 31.12.2024 слідує, що відповідно до укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит» про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, ТОВ «Пейтек» успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 17.06.2024 04:03:08 на суму 4300.00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки № НОМЕР_1 (а.с. 39).
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, які вказані у Договорі № 1574697 від 17.06.2024 в пункті 2.1.
Отже, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 6300,00 грн.
Натомість, доказів того, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у визначений строк виконав належним чином, матеріали справи не містять.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1574697 від 17.06.2024, який сформовано ТОВ «Селфі Кредит» станом на 26.12.2024, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має загальну заборгованість, що становить 36188,40 грн., з яких: 6300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17994,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11894,40 грн. - штрафні санкції (а.с. 39-42).
26.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №26122024, про що свідчить його копія (а.с. 43-47), відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до Портфеля заборгованості. Загальний розмір Портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 56013079.45 грн. Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників та сплатою фактором суми фінансування 1890262.63 грн.
Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 26.12.2024 до договору факторингу №26122024 від 26.12.2024, ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр Боржників кількістю 3589 (а.с. 48).
Проведення фінансування за вказаним договором підтверджується копією платіжної інструкції № 9581 від 26.12.2024 на суму 1890262.63 грн. (а.с. 49).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26122024 від 26.12.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1574697 від 17.06.2024 в сумі 36188,40 грн., з яких: 6300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17994,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11894,40 грн. - штраф (а.с. 48).
14.10.2025 з метою досудового врегулювання спору представником позивача на адресу відповідача ОСОБА_1 було надіслано досудову вимогу, про що свідчить її копія вих.№ 5586/738 (а.с. 50), у якій останній повідомлялось, що ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитним договором № 1574697 від 17.06.2024, що укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ним. Заборгованість за кредитним договором становить 36188,40 грн., яку вимагалось сплатити негайно.
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить також із законодавчого врегулювання правовідносин, що склались між сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, з аналізу вказаних вище норм законодавства випливає, що при укладенні договору факторингу (відступлення права грошової вимоги) до фактора переходить право грошової вимоги первісного кредитора до третьої особи (боржника) у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1574697 від 17.06.2024 згідно укладеного договору факторингу №26122024 від 26.12.2024, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку зі зміною кредитора.
Крім того, сам кредитний договір № 1574697 від 17.06.2024 був підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання такого договору, оскільки без отримання реєстрації на сайті кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Вказаний кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, її паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано ОСОБА_1 . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Даний факт відповідачем належним чином не спростовано.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 1574697 від 17.06.2024, оскільки не в повній мірі надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до його умов.
Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 20 356,50 грн., з яких: 6 300,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 14 056,50 грн. - сума заборгованості за процентами.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу, суд приходить до наступного висновку.
Розділом 6 кредитного договору визначена, зокрема, відповідальність сторін.
Згідно п.6.4. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 645,00 грн. на четвертий день такого невиконання ат/або неналежного виконання; та у розмірі 47,30 грн., починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Разом з тим, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 р в Україні введений воєнний стан, дія якого продовжена до 04.05.2026 р.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за штрафом у розмірі 11894,40 грн. за кредитним договором, оскільки така нарахована кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану.
З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 11894,40 грн.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.
Зважаючи на строк дії кредитного договору №1574697 від 17.06.2024, обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на користь позивача, однак з урахуванням положень Закону України “Про споживче кредитування” щодо розміру денних відсотків.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Наданий суду позивачем розрахунок заборгованості за відсотками за договором ТОВ «Селфі Кредит» №1574697 від 17.06.2024 за період з 17.06.2024 до 26.12.2024 у розмірі 17994,00 грн. не у повній мірі відповідає вимогам Закону України “Про споживче кредитування” (далі - Закону) (а.с. 39-42).
Оскільки кредитний договір укладений 17.06.2024, тому за період з 17 червня 2024 року до 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, а за період з 21 серпня 2024 року - 1 %.
Відтак умова кредитного договору № 1574697 від 17.06.2024 про стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 1,5 % суперечить зазначеним вище нормам закону, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню, а саме за період з 21.08.2024 до 26.12.2024 (128 календарних днів за розміром денних відсотків 1), що становить 8064,00 грн.
Тому судом встановлено підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором № 1574697 від 17.06.2024 за період з 17.06.2024 до 26.12.2024 у розмірі 14 056,50 грн (322,50 (за період з 17.06.2024 до 21.06.2024) + 5670,00 (за період з 22.06.2024 до 20.08.2024) + 8064,00 (за період з 21.08.2024 до 26.12.2024).
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами підлягає частковому задоволенню в розмірі 14056,50 грн.
Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 20 356,50 грн.
Суд не бере до уваги посилання відповідачки, викладені у поданому нею відзиві, щодо неукладення нею кредитного договору № 1574697 від 17.06.2024 в електронній формі, відсутності її волевиявлення на отримання кредитних коштів, ненадання позивачем доказів перерахування кредитних коштів та отримання їх саме відповідачкою, оскільки такі спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Зокрема, відповідно до листа Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», наданого на виконання ухвали суду, банком було ініційовано детальну перевірку, за результатами якої встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 95). 17.06.2024 року зафіксовано успішну транзакцію із зарахування грошових коштів у сумі 4300,00 грн на зазначену платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Крім того, 21.06.2024 року здійснено успішну транзакцію із зарахування грошових коштів у сумі 2000,00 грн на цю ж платіжну картку. Таким чином, 17 червня 2024 року на платіжну картку відповідачки було зараховано 4300 грн, а 21 червня 2024 року — 2000 грн, що підтверджує факт отримання грошових коштів та спростовує доводи відповідачки про їх неперерахування. Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що грошові кошти у загальному розмірі 6300,00 грн були зараховані на платіжну картку, емітовану на ім`я відповідачки, що підтверджує факт отримання нею кредитних коштів та спростовує доводи, викладені у відзиві. 
Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, однак в меншому розмірі ніж заявлено у позовній заяві, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору пропорційно становить 1 362,60 грн. (56,25 %). 
При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. 
В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.
У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 3000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_4 , банк отримувача — АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх) заборгованість за кредитним договором №1574697 від 17.06.2024 року у розмірі 20 356 (двадцять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 50 коп.
В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафом в сумі 11 894 гривні 40 копійок та за відсотками в сумі 3 937 гривень 50 копійок згідно кредитного договору №1574697 від 17.06.2024 року - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_4 , банк отримувача — АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено – 17.02.2026 року.

Головуючий