Справа № 361/10138/25 
Провадження № 2/361/3737/25 
13.02.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ) 

13 лютого 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді  Червонописького В.С.,
за участю секретаря  Тихоненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “ЕЙС? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “ЕЙС? (далі – ТОВ “ФК “ЕЙС?) через систему “Електронний суд? звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 560293400 від 17 жовтня 2021 року у розмірі 13069,30 грн.
В обґрунтування позову зазначало, що 17 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Манівео швидка фінансова допомога? (далі - ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога?) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 560293400, за умовами якого ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності отримав кредит у розмірі 10500 грн. та зобов`язувався повернути цей кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Даний договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Проте відповідач своїх зобов`язань за даним договором належним чином не виконав, всупереч умовам кредитного договору повернення кредиту не здійснював, внаслідок чого станом на 31 липня 2025 року має заборгованість за вказаним договором на загальну суму 13069,30 грн., з яких: 10500 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 2569,30 коп. – заборгованість за відсотками.
У зв`язку з неналежним виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 560293400, відбулося відступлення прав грошової вимоги за цим договором. Так, 28 листопада 2018 року між ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога? та ТОВ “Таліон Плюс? укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами до нього, терміном до 31 грудня 2024 року. Відповідно до реєстру прав вимоги № 168 від 11 січня 2022 року, який є додатком до зазначеного вище договору факторингу від 28 листопада 2018 року, ТОВ “Таліон Плюс? отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13069,30 грн., право вимоги за яким на підставі договору факторингу укладеного 30 жовтня 2023 року № 30/1023-01 перейшло до ТОВ “ФК “Онлайн Фінанс?.
08 липня 2025 року між ТОВ “ФК “Онлайн Фінанс? та позивачем ТОВ “ФК “ЕЙС? укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № № 560293400.
Відповідно до реєстру боржників, який є додатком до вказаного договору факторингу № 08/07/25-Е до позивача ТОВ “ФК “ЕЙС? перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13069,30 грн. за кредитним договором № № 560293400.
30 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі направлялася відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта», проте судова кореспонденція повернулася до суду з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою?.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідач своїм правом на подання до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом ) сторін та правом на подання відзиву на позовну заяву, не скористався.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2021 року між ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога? та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора укладено кредитний договір № 560293400.
Відповідно до пункту 1.1 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 10500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах продукту “Комфорт? ТОВ “Манівео Швидка Фінансова Допомога?.
Відповідно до копії платіжного доручення від 17 жовтня 2021 року ТОВ “Манівео Швидка Фінансова Допомога? перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , зазначений ним у кредитному договорі № 560293400, грошові кошти у розмірі 10500 грн.
Таким чином, ТОВ “Манівео Швидка Фінансова Допомога? належним чином виконало умови договірних зобов`язань за кредитним договором № 560293400.
Із матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога? та ТОВ “Таліон Плюс? укладено договір факторингу № 28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року та строк дії якого неодноразово продовжувався згідно Додаткових угод № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, остаточним терміном до 31 грудня 2024 року.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 168 від 11 січня 2022 року, який є додатком до зазначеного вище договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ “Таліон Плюс? набуло право вимоги за кредитним договором № 560293400 до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13069,30 грн.
30 жовтня 2023 року між ТОВ “Таліон Плюс? та ТОВ “ФК “Онлайн фінанс? укладено договір факторингу № 30/1023-01.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до вказаного договору факторингу, ТОВ “ФК “Онлайн фінанс? набуло право вимоги за кредитним договором № 560293400 до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13069,30 грн.
08 липня 2025 року між ТОВ “ФК “Онлайн Фінанс? та позивачем ТОВ “ФК “ЕЙС? укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 560293400.
Відповідно до реєстру боржників, який є додатком до вказаного договору факторингу № 08/07/25-Е до позивача ТОВ “ФК “ЕЙС? перейшло право вимоги за кредитним договором № 560293400 до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13069,30 грн.
Із наданої позивачем Виписки з особового рахунка вбачається, що відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору № 560293400 не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 13069,30 грн., яка складається з: 10500 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 2569,30 коп. – заборгованість за відсотками.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію?, відповідно до якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3).
За змістом положень Закону України “Про електронну комерцію? вищевказаний кредитний договір № 560293400 прирівнюється до укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
У ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.
У ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи, що умови кредитного договору № 560293400 відповідачем не виконанні, грошові кошти отримані ним в кредит не повернуті, а також враховуючи, що право вимоги за цим кредитним договором перейшло до позивача, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості з відповідача за вказаним кредитним договором.
Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 560293400, право вимоги за яким набуло ТОВ “ФК “ЕЙС?, не виконав, суд дійшов висновку, що позов ТОВ “ФК “ЕЙС? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 13069,30 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачу надавалася правова допомога АБ “Тараненко та партнери? на підставі Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року. Вартість наданих послуг становить 7000 грн.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263 – 265, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “ЕЙС?, код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором № 560293400 від 17 жовтня 2021 року у розмірі 13069 (тринадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 30 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “ЕЙС?, код ЄДРПОУ 42986956, судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя        В.Червонописький