ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/7094/25
22 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі, відповідач-2), Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі, відповідач-3), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 14.11.2025 року №12, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, ухвалене за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2025 року про надання відстрочки, зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зобов`язати внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відомості про надання ОСОБА_1 відстрочки відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.11.2025 звернувся до відповідача через Центр надання адміністративних послуг із заявою, поданою за формою згідно з додатком 4 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вказує, що підставою для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний вказав пункт 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації», оскільки матір позивача має хронічне захворювання, що підтверджується висновком лікарсько-консультаційної комісії, згідно з яким вона невиліковно хвора, не здатна до самообслуговування та пересування, і потребує постійного стороннього догляду. Однак, 15.11.2025 на електронну адресу позивач отримав повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 №2855 від 15.11.2025 року, у якому зазначено, що протоколом від 14.11.2025 за №12 Комісія Сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Підставою відмови вказано: наявність рідної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка може здійснювати догляд за матір`ю (в разі потреби), згідно вимог пункту 9 частини статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560. Позивач просить врахувати, що на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», йому раніше надавалися відстрочки від призову, що підтверджується: Довідкою №669 від 13.09.2024 - строк дії до 11.11.2024 року; Довідкою №1238 від 02.12.2024 - строк дії до 07.02.2025. На думку позивача, у додатку 5 Порядку, для отримання відстрочки за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі здійснення постійного догляду за своїм хворим батьком, відсутня вимога щодо надання документів, які підтверджують неможливість інших осіб здійснювати постійний догляд; така вимога є лише у разі здійснення догляду за батьком чи матір`ю дружини, чого у спірному випадку не було, оскільки позивач здійснює постійний догляд за своєю рідною матір`ю, а не догляд за батьком чи матір`ю дружини.
Ухвалою суду від 18.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заперечуючи проти позовних вимог, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю Вважає, що позовні вимоги позивача щодо протиправності рішення відповідача є безпідставними, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянута прийнята від громадянина  ОСОБА_1 заява. Комісія протокольно, 14.11.2025 розглянула заяву позивача та прийняла рішення (відмова), про яке позивачу була підготовлена та вручена належним чином відповідь - Повідомлення за вихідним № 1738/1586 від 15.1 1.2025 року. Тобто, на думку представника ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня протиправність дій відповідача-1.
Ухвалою суду від 26.03.2026 постановлено залучити до участі у справі в якості другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також залучити до участі у справі в якості третього відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, даною ухвалою постановлено зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 подати до суду належним чином завірену копію Протоколу від 14.11.2025 за №12 про відмову ОСОБА_1 у відстрочці від призову на військову службу під час мобілізації. 
У встановлений судом строк від представника відповідача-2 та відповідача-3 відзивів на позовну заяву, а також вказаних вище доказів до суду не надходило.
Частиною шостою ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім цього, частиною дев`ятою ст. 80 КАС України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Судом встановлено, що позивач 12.11.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За результатами розгляду вказаної заяви листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №2855 від 15.11.2025 позивача повідомлено про наступне: Протоколом від 14.11.2025 за №12 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено позивача, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: наявність рідної сестри, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка може здійснювати догляд за матір`ю (в разі потреби), згідно вимог пункту 9 частини 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (зі змінами). 
Надаючи праву оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 1 Указу Президента України від 24.02.22 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.22 р. № 2102-ІХ, з 5 год. 30 хв. 24.02.22 р. строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Одночасно, ст. 1 Указу Президента України від 24.02.22 р. № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03.03.22 р. № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі, Порядок №560), він визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Пунктом 56 Порядку № 560 передбачено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
В свою чергу, ст. 23 ч. 1 п. 9 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (тут і далі в редакції на момент розгляду заяви позивача про надання відстрочки) передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Отже, дана норма передбачає можливість отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу у зв`язку із здійсненням ним постійного догляду за своїми батьком чи матір`ю, необхідність якого підтверджується висновком МСЕК або ЛКК.
При цьому, суд вважає, що закон не пов`язує можливість отримання відстрочки з цієї підстави із відсутністю інших працездатних членів сім`ї.
Здійснюючи аналіз п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", суд зазначає, що він не містить такої умови надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як відсутність інших невійськовозобов`язаних осіб, які можуть здійснювати догляд за особою.
Разом з тим, факт відсутності інших невійськовозобов`язаних осіб, які можуть здійснювати відповідний догляд, стосується обставин, коли позивач здійснював би такий догляд за батьком чи матір`ю дружини.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі №380/16349/24. 
Таке тлумачення підтверджується і п. 58-1 Порядку №560, згідно з яким військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.
Додаток 5 до Порядку № 560 визначає перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Так, згідно з цим додатком, у випадку отримання відстрочки з підстав, передбачених ст. 23 ч. 1 п. 9 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" повинні бути подані такі документи: для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Таким чином, ст. 23 ч. 1 п. 9 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не ставить право військовослужбовця, який здійснює постійний догляд за власним батьком чи матір`ю, на отримання відстрочки, від наявності чи відсутності інших працездатних членів сім`ї, ця обставина має значення виключно для випадків, які перелічені в дужках цієї норми; п. 58-1 Порядку № 560 прямо застерігає, що військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві про надання відстрочки інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд; додаток 5 до Порядку № 560 передбачає, що у випадку подання заяви про надання відстрочки з підстави здійснення постійного догляду за власним батьком чи матір`ю, військовозобов`язаний повинен подати лише документи, які підтверджують наявність родинних зв`язків між військовозобов`язаним та родичем та акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду згідно з додатком 8.
З урахуванням викладеного, відмова Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні позивачу відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з мотивів наявності інших членів родини, зокрема, наявність рідної сестри позивача, не ґрунтується на вимогах закону і, як наслідок, є протиправною.
Відтак, у спірному випадку, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 14.11.2025 за №12, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі пункту 9 частини першої ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі пункту 9 частини першої ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", прийнявши відповідне рішення.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідачів внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відомості про надання ОСОБА_1 відстрочки відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд вважає, що позов у цій частині не підлягає до задоволення з огляду на передчасність таких позовних вимог. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ще не прийнято рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак, відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушені. 
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 14.11.2025 за №12, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі пункту 9 частини першої ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"
Зобов`язати Комісію Сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, прийнявши відповідне рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 22 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ),
відповідачі:
ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 );
ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); 
ІНФОРМАЦІЯ_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Головуюча суддя Дерех Н.В.