н\п 2/490/101/2026 Справа № 490/10703/23

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Могила Д.І., без участі сторін,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,- 
ВСТАНОВИВ:
01.11.2023 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – «ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №940671752 в загальній сумі 42462,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості по основному боргу, 32 462,00 грн сума заборгованості по відсотках та сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 940671752. 28.11.2018р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, (в редакції додаткової угоди №26 від 31.12.2020р.), відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 940671752. 
20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 940671752. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 р. , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 42 462,00 грн. 
Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося з вищевказаним позовом.
29.11.2023 року від представника відповідача - адвоката Важеніної С.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, а також просила витребувати у позивача оригінали договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021 р. та докази перерахування кредитних коштів ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ОСОБА_1 на виконання договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021 р.
В обгрунтування своїх заперечень посилалася на те, що аналіз норм закону дає підстави вважати, що кредитний договір, у тому числі підписаний в електронному вигляді, повинен доказувати волевиявлення обох сторін договору при його укладенні та підписанні. Долучена до позову копія договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р. не підтверджує, що він по перше був підписаний саме відповідачем, Позивачем не долучено документів, на підставі яких була проведена ідентифікація відповідача (встановлена її особа, перевірені її паспортні дані, та інші). По друге – зі сторони кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір взагалі не має підпису. Підтвердженням того, що ідентифікація позичальника повинна здійснюватись при підписанні електронного договору, є положення п. 1.7. договору факторингу № 20102022, укладеного 20.10.202р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно з яким оригінали документів, що стосуються заборгованості боржників, які підтверджуються дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржника по заборгованості , підлягають передачі первісним кредитором клієнту , а саме: кредитні договори, копії паспортів боржника, копії ідентифікаційного номера, анкети-заяви на отримання кредиту, заяви боржників на готівковий переказ на вказані боржником реквізити, платіжне доручення, або інший документ, що підтверджує перерахування коштів на рахунок , вказаний боржником. Таким чином позивач не довів, що договір підписувався саме відповідачем.
Якщо ж незважаючи на те, що позивач не довів підписання договору відповідачем, розглянути зміст договору кредитної лінії , то необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.1.1. договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р, якій долучений до позову, кредитодавець зобов`язується надати позивальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Пунктом 1.3. договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р, передбачено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10000,00 грн одразу після укладення кредитного договору, який має бути повернуто до 24.11.2021р. Отже умовами договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р. передбачено, що першочерговою дією, яка передує настанню виконання обов`язків зі сторони позичальника щодо сплати процентів за користування кредитом та своєчасного його повернення – є виконання обов`язку зі сторони кредитодавця - надання кредиту кредитодавцем позивальнику в обумовленої договором сумі (перерахування або надання грошових коштів) позичальнику, тільки після підтвердження факту надання грошових коштів позичальнику, у кредитодавця наступає право вимоги повернення переданих ним позичальнику кредитних коштів. 
Однак відповідач грошових коштів від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не отримував. Позивачем не наданого жодного доказу, який би підтверджував, що кредитодавець ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконав свої обов`язки за договором кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р. по наданню відповідачу кредиту у сумі 10000,00 грн. Належними доказами, які можуть підтвердити перерахування (або видачу) ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" відповідачеві певної грошової суми, можуть бути виключно первинні документи (платіжні доручення, квитанції, видаткові касові ордери), оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Таким чином, з урахуванням викладеного, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що у відповідача взагалі є заборгованість перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у вказаній позивачем сумі, тобто відповідач отримував кошти від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Також щодо прав вимоги позивача зазначає, що договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) укладений 18.11.2018р., за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (п.2.1. договору). А договір кредитної лінії №940671752 між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладений 25.10.2021 р, (тобто після укладення зазначеного договору факторингу). Саме на підставі договору кредитної лінії №940671752 , як стверджує позивач ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 грн. Тобто на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем (укладеного 25 жовтня 2021 року) ще не існувало. 
Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 18.11.2018р. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленою у відповідному додатку. Підписанням реєстру сторони засвідчують передачу права вимоги боржника в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Позивачем не долучено до позову реєстру прав вимоги , якій повинен бути оформлений згідно умов договору факторингу № 28/1118-01 від 18.11.2018р.
Отже позивач не надав належних та допустимих доказів, які би підтвердили факт передання прав вимоги від «ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором кредитної лінії №940671752. Отже, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не передавав право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р.
20.10.2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (клієнт) , був укладений договір факторингу № 20102022, за умовами якого - клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. При цьому копію даного договору позивач надав не в повному обсязі, у зв`язку з чим не можливо дослідити умови договору в повному обсязі, що, в свою чергу, робить не можливим встановлення дійсних правовідносин між учасниками договору. Пунктом 4.1. згаданого договору встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, за формою встановленою у додатку до цього договору.
Позивачем долучений до позову витяг з реєстру прав вимоги №1 від 06.03.2023р. до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022р. , згідно з яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №940671752 на суму заборгованості 42462,00 грн, з яких заборгованість по основному боргу складає 10 000,00 грн заборгованість по відсоткам складає 32 462,00 грн. Даний витяг з реєстру не підписаний сторонами договору, тобто даний документ не може братись до уваги, як документ, підтверджуючий факт передання права вимоги.
Крім того, як зазначено вище, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не отримало від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №940671752 від 21.10.2021р., а відповідно від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» не могло бути передано вказане право вимоги. 
Отже, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №940671752, оскільки договір був укладений 25.10. 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018 року, тобто до укладення договору кредитної лінії, а також оскільки реєстри прав вимоги у зв`язку з підписанням яких договори факторингу пов`язують передачу прав вимоги.
Також звертають увагу суду на те, що в наданому позивачем до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором №940671752 від 25.10.21 за період 06.03.2023 по 31.08.2023 року позивач вказує, що у нього є право вимоги до боржника у сумі 10000,00 грн за основним боргом та заборгованість по відсотках у сумі 32 462,00 грн. , при цьому сума відсотків позивач вказує вже станом на 06.03.2023, однак яким чином була розрахована дана суму відсотків відповідно до умов договору кредитної лінії №940671752 не надає. Тобто даний розрахунок не може вважатись обґрунтованим. 
Якщо вважати, що до позивача все ж таки перейшло право вимоги до відповідача на підставі тих доказів, що були надані позивачем, то в силу ст.. 512, 514, 1077 ЦК України у договорі кредитної лінії №940671752 від 25.10.2023 відбулась заміна кредитора, тобто позивач став стороною договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2023 і відповідно може стягувати тільки ті суми відсотків, які передбачені його умовами. 
Якщо було вказано, п. 1.3. договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р, передбачено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10000,00 грн одразу після укладення кредитного договору, який має бути повернуто до 24.11.2021р. Пунктом 1.7. даного договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позивальником, а саме до 24.11.2021р. У випаду надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати першого траншу за договором.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 висловила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. З наданих позивачем доказів не можливо встановити чи надався взагалі відповідачу кредит через відсутність належних доказів.
Отже керуючись пунктами 1.3, 1.7. договору кредитної лінії №940671752 період, за який передбачено здійснення розрахунку процентів за користування кредитом, складає з 25.10.2021р. (дати підписання договору) по 24.11.2021р. (день повернення кредиту, визначений договором).
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 року тобто за періоди, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Але, якщо відповідач отримав би вказані позивачем кошти, відповідно до умов договору кредитної лінії розрахунок процентів за користування кредитом повинен був би здійснений наступним чином. Пунктом 1.9.1. договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021р встановлено, що виключно на період строку визначеного в п.1.7. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процента від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно розмір відсотків складає: 10 000,00 грн *1,98% * 30 днів = 5 940,00 грн. 
Таким чином, наданий розрахунок відповідачем не відповідає умова договору кредитної лінії, і відповідно та сума заборгованості , яка підлягає стягненню, є неправомірною. На підставі вищевикладеного, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача, яку позивач просить стягнути з нього
Згідно п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відповідач зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складається з витрат на отримання професійної правничої допомоги – 16000,00 грн.. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат:- консультація адвоката – 1 000,00 грн.; відзив на позовну заяву - 6 000,00 грн; заперечення на відповідь на відзив – 6 000,00 грн. - одне судове засідання – 1000,00 грн. х 3 = 3000,00 грн.
Також представником відповідача адвокаткою Важеніною С.А. до суду надані додаткові письмові пояснення від 22.08.2024, від 23.04.2025 року,від 09.09.2025 та від 15.10.2025, в яких вона звертає увагу на недоведність укладання договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 та ненадання належних доказів на підтвердження перерахування грошових коштів у безготівковому порядку від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачу на його банківський рахунок, відкритий у банківський установі кредитних коштів, на відсутність доказів переходу права вимоги до позивача за вказаним кредитним договром.
Представником позивача адвокатом Ільїним А.Є. 08.10.2024 року надано до суду письмові пояснення (додаткові), в яких посилаючись на обставини укладення кредитного договру та отримання кредитних коштів відповдіачкою просили про задоволення позову.

Ухвалою Центрального районного суду від  06.11.2023 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 16.04.2024 року судовий розгляд справи відкладено, витребувано уТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021 р. та докази перерахування кредитних коштів ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ОСОБА_1 на виконання договору кредитної лінії №940671752 від 25.10.2021 р.
Позиваечм на виконання ухвали суду направлено на адресу суду оригінал електронного договору з додатками у форматі .pdf:- Договір кредитної лінії № 940671752 від 25.10.2021 з додатками
Ухвалою суду від 16.01.2025 року судовий розгляд справи відкладено, клопотання представника відповідачки про витребування доказів задоволено, витребувано: уАТ «Універсал Банк» інформацію щодо надходження 25.10.2021 року на банківську картку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (після перевипуску № НОМЕР_3 ) грошові кошти у сумі 10 000,00 грн від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»; у у АТ «КБ «Глобус» інформацію (довідка, квитанція, тощо) щодо перерахування 25.10.2021 року від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» коштів у сумі 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
04.03.2025 року від АТ «КБ «Глобус», на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2025 року, надійшов лист від 24.02.2025 р. №691- БТ з витребуваною судом інформацією.
10.03.2025 року від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана ухвалою суду від 16.01.2025 року інформація.
12.03.2025 року від представника відповідачки – адвоката Важеніної С.А. надійшло клопотання, в якому просила визнати неналежним та недопустимим доказом у справи №490/10703/23 лист Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» від 24.02.2025 р. №691- БТ, а також визнати неналежним та недопустимим доказом у справі №490/10703/23 платіжне доручення згідно договору 940671752 від 25.10.2021 від ТОВ «Манівео Швідка Фінансова Допомога».
Ухвалою суду від 12.03.2025 року відкладено судовий розгляд справи, витребувано уТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копію Договору факторингу №28/1118-01 з Реєстром боржників №166 від 28.12.2021 року до даного Договору факторингу, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс», згідно якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №940671752.
07.04.2025 року від представника позивача – Ільїна А.Є. надійшла заява про виконання вимог ухвали суду з доданим реєстром боржників №166 від 28.12.2021 р.
23.04.2025 року представник відповідачки - адвокат Важеніна С.А. надала суду додаткові пояснення, в яких вважала доданий реєстр №166 від 28.12.2021 р. неналежним доказом. Також, представник відповідачки зазначила, що договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт) укладений 18.11.2018 р., а договір кредитної лінії №940671752 між відповідачкою та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладений 25.10.2021 р, (тобто після укладення зазначеного договору факторингу). Тобто на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем (укладеного 25 жовтня 2021 року) ще не існувало.
Ухвалою суду від 23.04.2025 року витребувано уТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копію Договору факторингу №28/1118-01 з належно оформленим Реєстром боржників №166 від 28.12.2021 року до даного Договору факторингу, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс», з доданими доказами переходу до ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором №940671752.
На виконання вимог ухвали суду від 23.04.2025 року представником позивача - Ільїним А.Є. надано додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/118-01 від 28 листопада 2018 року, Договір факторингу №20102020 від 20.10.2022 року, а також Реєстр прав вимог №2 від 06.03.2023 року, підписаний ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ».
10.09.2025 року від представниці відповідачки - адвоката Важеніної С.А. надійшли додаткові пояснення, в яких вона вказала, що позивачем не виконано вимоги ухвали та не надано Договір факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року з належно оформленим Реєстром боржників №166 від 28.12.2021 року. Також, представник відповідачки просила витребувати у позивача оригінал реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 р. до договору до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ «Талон плюс» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі якого ТОВ «Талон плюс» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №940671752.
Ухвалою суду від 10.09.2025 року відкладено судовий розгляд справи, відмовлено у задоволенні клопотання представниці відповідачки - адвоката Важеніної С.А. про витребування доказів; повторно витребувано уТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копію Договору факторингу №28/1118-01 з належно оформленим Реєстром боржників №166 від 28.12.2021 року до даного Договору факторингу, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс», з доданими доказами переходу до ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором №940671752.
Судом зазначено, що витребування оригіналів письмових доказів/електронних доказів не є обов`язком суду.
Крім того, суд не ставить під сумнів надані позивачем докази.
У постановах Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі № 905/2307/21, та від 08.06.2021 року у справі № 906/1336/19 зазначено, що судам під час оцінки письмових доказів у справі належить врахувати, що у разі сумнів в учасника справи чи суду у відповідності поданих одним із учасників справи копій (електронних копій) письмових доказів оригіналу, суд може витребувати у відповідної особи оригінали цих доказів, неподання яких зумовлює наслідком неврахування їх судом як доказів у справі.
Крім того, суд зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано всі копії договорів факторингу та додаткових угоди до них і витяги з реєстру боржників, тому суд зазначає, що договори факторингу не можуть бути надані в оригіналі суду, оскільки разом із додатковими угодами, Реєстром боржників складають єдині Договори, в яких містяться додатки, які складають їх невід`ємну частину та містять інформацію, що становить банківську таємницю, згідно з ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність».
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представниці відповідачки про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки позивачем до позовної заяви долучено докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а необхідність отримання саме оригіналів договорів факторингу відповідачем не обґрунтоване.
Разом з тим, 22.09.2025 року від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Ільїна А.Є. надійшла заява про виконання вимог ухвали від 10.09.2025 р., в тексті та додатках якої зазначено, що до даної заяви додано витребуваний судом Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.
Однак, як вбачається з поданої заяви позивачем помилково надано не вищевказаний Договір факторингу, а Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та Договір факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, які вже містяться в матеріалах справи.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року постановлено повторно  витребувати уТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копію Договору факторингу №28/1118-01 з належно оформленим Реєстром боржників №166 від 28.12.2021 року до даного Договору факторингу, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс», з доданими доказами переходу до ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором №940671752. Повторно роз`яснити позивачу, що в разі неподання доказів, позов буде розглянутий на підставі наявних матеріалів у справі.
Розпорядженням №45 від 03.02.2026 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя №101/0/15-26 від 22 січня 2026 року "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Центрального районного суду м.Миколаєва у зв`язку з поданням заяви про відставку", наказу голови Центрального районного суду м.Миколаєва №4-0с/тр від 22 січня 2026 року про відрахування зі штату суду судді Черенкової Н.П.
Ухвалою судді Гуденко О.А. від 06.03.2026 року прийнято до провадження справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та у зв`язку з великою навантаженістю призначити розгляд справи на 14.04.2026 .
Представник позивача до суду не з`явився, проте у позові та у додаткових поясненнях просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», просив про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідачка до суду не з`явилася, від її представника – адвоката Важеніної С.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, вказаних у відзиві та додаткових поясненнях по справі. 
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
25.10.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 940671752, відповідно доу мов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Правила»).
Відповідно умов Договору - пункту 1.2. Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, якапротягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Відповідно умов Договору - пункту 1.3. Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 10000 грн 00 коп. (десять тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 24.11.2021 р.
Відповідно умов Договору - пункту 1.4. Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Відповідно умов Договору - пункту 1.6. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання.
Відповідно умов Договору - пункту 1.7 Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»), а саме до 24.11.2021 р. 
Відповідно умов Договору - пункту 1.8.Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. а користування Кредитом .
Відповідно умов Договору - пункту 1.9 Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;
1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 585,71 (п`ятсот вісімдесят п`ять цілих сімдесят одна сотих) процентів річних, що становить 1,60 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.
1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. 
З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.
Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.
Відповідно умов Договору - пункту 1.10. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.
Відповідно умов Договору - пункту 1.11.Основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.
Відповідно умов Договору - пункту 1.12. Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
1.13. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником.
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua
Відповідно умов Договору - пункту4.2. Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно умов Договору - пункту 4.3. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Відповідно умов Договору - пункту 4.4.Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Договір підписаний відповідачкою Одноразовим ідентифікатором : MNV7Y8D4, відправлено 25.10.2021 12:21:48, введено 25.10.2021 12:22:54.
Отримання коштів відповідачем у сумі 10 000 грн підтверджується ПЛАТІЖНЕ ДОРУЧЕННЯ № 6a5c12d8-9eb0-4cf1-bc86-2b3f4fcf6289 від 25.10.2021 від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" отримувачу ОСОБА_1 з призначенням платежу: Переказ коштів згідно договору № 940671752 від 25.10.2021, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_5 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Також судом під час судового засідання було зобов`язано представника відповідача надати копію банківської виписки по належній ОСОБА_1 картці НОМЕР_2 станом на 25.10.2021р.. 
На виконання вимог суду надано копію банківської довідки АТ «Універсал банк» про рух коштів по картці від 05.09.2024р. Даної довідкою підтверджується інформація про рух коштів по належній ОСОБА_1 картці: НОМЕР_6 (згідно довідки АТ «Універсал банк» 04.09.2024 року був здійснений перевипуск картки НОМЕР_2 на НОМЕР_3 (при цьому рахунок НОМЕР_7 є незмінним), рахунок: НОМЕР_7 , за період: 22.10.2021 - 30.10.2021, в який наявні відомості про перерахування ОСОБА_1 суми 10000,00 грн 25.10.2021 року о 12:23:16 ( тобто через хвилину після підписання вищевказаного кредитного договору) через систему GLOBUSFUNDING ( що є міжнародною платіжною системою «Глобус» — це система швидких грошових переказів, створена АТ КБ «Глобус» (Україна) для здійснення миттєвих переказів фізичних осіб як всередині України, так і за кордон) - і протягом півгодини ці кошти вже були перераховані до Parimatch.com (бренд міжнародної холдингової компанії «Parimatch», яка провадить букмекерську діяльність та організовує азартні ігри в інтернеті) та до PROFYGAMES.
На виконання вимог ухвали суду АТ «Комерційний банк «Глобус» надіслав лист від 24.02.2025р. №691-БТ, в якому вказано, що 25.10.2021р. клієнту АТ «КБ «Глобус» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснювався переказ грошових коштів на картковий рахунок – маску карти № НОМЕР_2 у сумі 10000,00 грн від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (код ЄДРПОУ 38569246). 
Отже, зазначені письмові докази в сукупності підтверджують , що ОСОБА_1 отримала 25.10.2021 року на належну їй картку НОМЕР_2 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» суму у розмірі 10 000,00 грн
Так, предстанвик відповідача зазначив, що лист від 24.02.2025р. №691-БТ не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує перерахування 25.10.2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. Також не може буди належним та допустимим доказом у справі долучене позивачем до заяви про виконання ухвали суду від 31.02.2024 так зване платіжне доручення згідно договору 940671752 від 25.10.2021 від ТОВ «Манівео Швідка Фінансова Допомога». Оскільки окрім відсутності у даному документі назви банку отримувача та його рахунку, що передбачено п.п. 12, 15 додатку №9 до Інструкції №22, також у даному документі відсутні передбачені п. п. 1-3, 5, 20, 25,26 Додатку №9 до Інструкції №22 обов`язкові реквізити, передбачені для вищенаведеного зразку платіжного доручення, що відповідають відповідному № поля у затвердженої формі, а саме: (1) Назву документа (Зазначається назва розрахункового документа (реєстру)), (2) Код розрахункового документа (Зазначається код розрахункового документа за Державним класифікатором управлінської документації ДК 010-98, Код має відповідати назві розрахункового документа, вимоги щодо заповнення якого зазначені в колонці 4 рядка 1), (3) Номер документа (Зазначається номер розрахункового документа (реєстру), що може включати як цифри, так і букви), (5) Дата валютування (Зазначається дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Під час формування електронного розрахункового документа системи електронних платежів Національного банку України реквізит "Дата валютування" розміщується в полі "Допоміжні реквізити"), (50) Дата надходження (Зазначаються число, місяць та рік отримання банком платника розрахункового документа: цифрами у форматі ДД/ММ/ РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом і рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку), (41) Підписи платника (Ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб (відповідальної особи), які(яка) уповноважені (уповноважена) розпоряджатися рахунком.), (51) Дата виконання (Зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць словом, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку)
Суд не приймає до уваги та не погоджується з запереченнями представника відповідача щодо визнання цих доказів недопустимими, оскільки надані платіжні доручення не відповідають положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22, в редакції,чинній на момент виникнення спірних правовідносин та вимогам до первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та 22.1 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» - оскільки таке є наслідком надмірно формалізованого тлумачення наведених заявником норм права та спростовуються сукупністю наявних в справі доказів .
Згідно алгоритму дій при укладанні спірного Договору:
1. На сайті клієнт самостійно у межах встановленого ліміту обирає суму кредиту та бажаний строк отримання кредиту. Після натискання позначки «отримати кредит» клієнт отримує доступ до заявки на отримання кредиту; 
2. Заявник здійснює заповнення заявки на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення; 
3. Заповнюючи заявку, заявник у відповідності до розділу 6 Правил, підтверджує свою обізнаність із умовами Правил та надає свою згоду на передачу Фінансовій установі своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану заявника та його спроможності виконати зобов`язання за договором; 
4. Оформлення вищезазначеної згоди повністю відповідає вимогам статті 2 Закону «Про захист персональних даних», згідно якої згода суб`єкта персональних даних добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки; 
5. На основі зазначених клієнтом даних інформаційна система Товариства генерує «індивідуальну» частину договору (у разі прийняття рішення про видачу кредиту); 
6. Додатково ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» залишає за собою право зателефонувати заявнику за телефонним номером, зазначеним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей від заявника, які ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» визнає необхідними для прийняття рішення про надання кредиту; 
7. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Фінансової установи здійснює реєстрацію заявника на сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та формує Особистий кабінет, де споживач має змогу ознайомитися з договором(ами), поточним станом заборгованості, оплатити кредит тощо;
8. Рішення про надання кредиту приймається ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі автоматизованої обробки персональних даних заявника і інформації отриманої про позичальника із законних джерел, зокрема інформації бюро кредитних історій. Додатково здійснюється верифікація банківської карти Заявника до системи 3DS та, у разі необхідності, технології Preauth, що дає змогу встановити власника банківської карти та особу, яка заповнює Заявку. Технологія 3DSecure (MasterCardSecureCode та VerifiedbyVisa) Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.10.2024 7 - технології, розроблені міжнародними платіжними системами VISA International, MasterCardWorldwide для забезпечення безпечного здійснення Операцій. У рамках даної технології особа держателя БПК підтверджується на сервері банку-емітента способом, обумовленим банком-емітентом карти. Технологія Preauth - один зі способів Аутентифікації, що здійснюється шляхом блокування на картці користувача певної суми, до моменту введення її розміру, або до моменту автоматичного розблокування даної суми банком- емітентом. Крім того, одночасно може здійснюватися верифікація банківської карти клієнта, що дає змогу встановити власника банківської карти як особу, яка заповнює Заявку, а саме як одну і ту саме особу. Аби переконатися, хто саме є власником зареєстрованої банківської картки (банківського рахунку), здійснюється верифікація. Для цього на картці блокується випадкову суму до 1,00 грн. Вона є кодом перевірки (наприклад, 0,38 грн), який необхідно зазначити у запропонованому полі. Дізнатися про заблоковану суму можна за допомогою інтернет- банкінгу, CMC (якщо активована дана послуга) або зателефонувавши за номером гарячої лінії банку, в якому оформлювалася картка. При цьому кошти залишаться на цьому рахунку- суму невдовзі буде автоматично розблоковано банком.
9. Додатково здійснюється верифікація банківської карти клієнта, що дає змогу встановити власника банківської карти та особу, яка заповнює заявку, як одну і ту саму особу.
10. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» інформує заявника про прийняте рішення про реєстрацію на сайті та щодо можливості видачі кредиту чи про відмову у видачі шляхом надсилання смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, та шляхом надсилання електронного листа на адресу електронної пошти, зазначену у заявці. 
11. Смс-повідомлення містить код підтвердження, який клієнт має ввести у спеціальне поле на сайті для того, щоб завершити реєстрацію на генерацію особистого кабінету, а також щоб підтвердити умови отримання кредиту (суму кредиту, процентну ставку, строк).
12. Підпунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Також клієнту надається повний доступ для ознайомлення із «індивідуальною» частиною договору на Сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і знову пропонується підтвердити свій намір щодо отримання кредиту шляхом проставляння відповідної позначки у спеціально відведеному полі. Ця позначка являє собою дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних «індивідуальної» частини договору та призначені для ідентифікації підписувана цих даних і по своій суті є електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронний цифровий підпис» (детальне пояснення наведено нижче).
13. «Індивідуальна» частина договору - містить всі істотні умови кредитного договору, визначені Цивільним кодексом України (суму кредиту, процентну ставку за користування, строк надання кредиту), а також всі необхідні умови, зазначені в статті 6 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 
14. Електронний примірник «індивідуальної» частини кредитного договору надсилається на електронну адресу клієнта, а також зберігається в особистому кабінеті. На вимогу клієнта ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» може надати кредитний договір на паперовому носії. 
В результаті, пройшовши весь алгоритм дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» при укладенні кредитного договору вищевикладене є підтвердженням того, що Кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу позичальником на сайт ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позичальником та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не було б укладено. 
Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд доходить до висновку укладеність договору позики № 940671752 від 25.10.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 шляхом вчиинення останньою певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог частини 1статті 638 ЦК України№ 940671752 від 25.10.2021 року, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, та відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.
Отже, відповідачка уклала договір позики та підписала його у порядку, визначеномустаттею 12 Закону України «Про електронну комерцію»(електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування позикою, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Відповідачем також не надано суду будь-яких доказів щодо часткової оплати заборгованості за цим договром.
28.11.2018р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, (в редакції додаткової угоди №26 від 31.12.2020р.), відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 940671752. 
Відповідно умов договру, предметом відступлення є право вимоги по сплаті боржників суми Боргу ( наявна ат майбутня вимоги) за кредитними договорами, строк платежу за якими гнастав, атакож права вимоги, які виниикнуть в майбутньому.
Наведене підтверджується реєстром прав вимоги № 166 від 28.12.2021 року (розширений) , наданим на вимогу суду, на виконання договору факторингу від 28.11.2018 року 28/1118-01 - права вимоги до боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 940671752 , сума боргу за основним зобов`язанням 10 000,00 грн, за відсотками - 16 072,00 грн, загальна сума заборгованості - 26 072,00 грн.
20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 940671752. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023р. до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022р. , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 42 462,00 грн., з них нарахованих відсотків 32 462 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Враховуючи наведені положення закону та зміст долучених позивачем договорів факторингу, реєстрів боржників, суд приходить до переконання, що позивач належними та допустимими доказами довів, що набув право вимоги до відповідача за договором № 940671752.
Згідно долучених позивачем до справи розрахунку заборгованості, відомостей про нарахування, загальний розмір заборгованості складає 42 462,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 10000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 32462,00 грн. .
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що проценти за користування кредитними коштами нараховані за період з 25.10.2021 року по 06.03.2023, що не відповідає умовам договору щодо порядку нарахування процентів та продовження строку кредитування.
Суд враховує, що відповідно умов договру ( пункти 1.12 та 4.2 ) зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду- тобто строк кредитування не може перевищувати 120 днів ( плюс перші 30 днів дисконтного періоду). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). 
Отже, нарахування відсотків за цим кредитним договром після 22 лютого 2022 року є неправомірним.
Як викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року розглянула справу №910/4518/16, Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). 
Так, у спірному договорі ( пункт 4.3) сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих позивачем та його правопопередниками процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок - унеможливлює визнання позивача кредитором боржника в частині процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, а саме після 22.02.2022 року.
Відповідно умов договру (п.1.9.3) в разі користування кредитом понад Дисконтний період, проценти нараховуються з розрахунку 2,10 % за кожен день корситування, що дорівнює 210 грн, отже розмір відсотків не має перевищувати 25200 грн за весь строк кредитування ( 210 грн х 120 днів).
Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на корсить позивача підлягає стягненню заборгованістьу загальному розмірі 35200 грн. 
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (83%) , отже на користь позиваач підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2224,97 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-
Ухвалив:
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ( 01032,м. Київ, вул.Симона Петлюри,буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014) з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором №940671752 від 25.10.2021 року у розмірі 35200 грн. з яких: 10 000, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 25 200 грн. заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ( код ЄДРПОУ 35625014) 2224,97 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Гуденко