Справа № 709/395/26
2-а/709/6/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Чубая В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,
представника позивача - Солода В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позову зазначалося, що згідно з оскаржуваними постановами на позивача безпідставно, незаконно, за відсутності належних доказів та без з`ясування всіх обставин накладено адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Зокрема, згідно з першою постановою позивач, будучи належним чином оповіщеним, не прибув 10 лютого 2025 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив про причини неявки. Натомість позивач на розгляд справи про адміністративне правопорушення не викликався, що відповідно до сталої практики Верховного Суду є самостійною підставою для скасування спірної постанови.
Відповідно до другої постанови позивач після прибуття 15 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від проходження ВЛК. Разом з тим позивач жодних повісток для проходження ВЛК не отримував, а був затриманий працівниками поліції і примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він не відмовлявся проходити ВЛК, а повідомляв про відсутність у нього медичних документів та просив забезпечити йому участь захисника, що зроблено не було.
За таких обставин позивач, посилаючись на положення КУпАП, КАС України, практику Верховного Суду, просив скасувати оскаржувані постанови, а провадження у справах про адміністративні правопорушення закрити.
Від відповідача до суду надійшов письмовий відзив, в якому зазначалося про недоведеність і необґрунтованість позову.
Так, 09 лютого 2025 року позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками поліції, де під розписку вручено повістку про виклик на
10 лютого 2025 року для проходження ВЛК та уточнення облікових даних, проте останній не з`явився і про причини неявки не повідомив. У зв`язку з цим АІТС «Оберіг» направлено звернення до органів поліції про адміністративне затримання та доставлення позивача до найближчого ІНФОРМАЦІЯ_2 як правопорушника.
15 квітня 2025 року позивача вкотре доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за неявку за викликом 10 лютого 2025 року. Крім того, позивачу запропоновано пройти ВЛК, однак останній відмовився від отримання картки для проходження медичного огляду та направлення, внаслідок чого стосовно нього складено ще один протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в обох протоколах зазначено, що розгляд адміністративних матеріалів відбудеться 18 квітня 2025 року о 10:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином позивач був обізнаний про дату і час розгляду справ про адміністративні правопорушення стосовно нього, однак на розгляд не прибув, клопотань про відкладення не заявив, а тому викладені у позові твердження не відповідають дійсності.
18 квітня 2025 року за результатами розгляду адміністративних матеріалів винесено оскаржувані постанови, які надсилалися на вказану позивачем адресу фактичного місця проживання, проте поштові відправлення повернулися без вручення. В подальшому обидві постанови скеровано для примусового виконання.
Крім того, 15 квітня 2025 року позивачу також вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18 квітня 2025 року о 09:00 для проходження ВЛК та уточнення облікових даних. Позивач вкотре не з`явився, проте вказане правопорушення визнав, був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу, який сплатив.
Після отримання бронювання позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 і пройшов ВЛК.
З вказаних підстав, посилаючись на положення КУпАП, КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також підзаконні нормативно-правові акти, відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, вказуючи на законність і обґрунтованість оскаржуваних постанов.
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик повідомленням у додаток «Viber» на особистий номер мобільного телефону, що підтверджується відповідною довідкою.
Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик на електронну пошту, про що свідчать відповідні довідки.
Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Вказував на відсутність будь-яких належних доказів неявки позивача
10 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому стверджував, що позивач з`явився за викликом, проте у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги йому сказали прийти пізніше. Зазначав, що відповідачем не надано доказів вручення позивачу направлення на проходження ВЛК, а наявний у матеріалах акт щодо відмови від проходження ВЛК складений лише працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто за відсутності незацікавлених осіб. Крім того, представник позивача посилався на судову практику щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК. 
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд з`ясував обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини.
Позивач з 18 лютого 2019 року перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 як звільнений з військової служби у запас, про що свідчить копія облікової картки з АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (а.с. 44), та станом на момент звернення до суду має бронювання до 12 січня 2027 року, що підтверджується роздруківкою військово-облікового документу із мобільного застосунку «Резерв+» (а.с. 7).
09 лютого 2025 року позивача працівниками поліції доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія довідки № б/н (а.с. 42), та має бронювання.
Відповідно до копії розписки позивач 09 лютого 2025 року отримав повістку № 751 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК та уточнення облікових даних на 10 лютого 2025 року о 09:00 (а.с. 35).
Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення від 15 квітня
2025 року № 1/151 позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, відповідно до Указу Президента України
№ 65/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), будучи належним чином оповіщеним
09 лютого 2025 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 10 лютого 2025 року, у зазначений час та день до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, причин неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачене ч. 3
ст. 210-1 КУпАП. У вказаному протоколі, з-поміж іншого, зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18 квітня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та що до нього додається розписка про отримання позивачем повістки. Крім того, вказаний протокол містить підписи позивача (а.с. 34).
Відповідно до копії постанови № 1/151 від 18 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог
ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,
п.п. 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), будучи належним чином оповіщеним 09 лютого 2025 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 10 лютого 2025 року, у зазначений час та день до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, причин неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення на позивача накладено штраф у розмірі 17000,00 гривень (а.с. 13 на звороті - 14).
На підставі заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від
18 серпня 2025 року 2/2456 (а.с. 10) 10 вересня 2025 року відкрито виконавче провадження № 79014432 з виконання зазначеної постанови, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 9).
15 квітня 2025 року працівники поліції вкотре доставили позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія довідки № б/н (а.с. 43).
Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення від 15 квітня
2025 року № 1/152 позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, після прибуття 15 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від отримання картки для проходження медичного огляду (про що о 15:36 15 квітня 2025 року був складений акт відмови від проходження ВЛК), чим вчинив адміністративне правопорушення, порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період повторно, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У вказаному протоколі, з-поміж іншого, зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18 квітня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та що до нього додається акт відмови від проходження ВЛК. Крім того, вказаний протокол містить підписи позивача (а.с. 37).
З копії акту щодо відмови від проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 квітня 2025 року вбачається, що позивач відмовився від отримання картки обстеження та медичного огляду № 3206554 від 15 квітня 2025 року щодо визначення ступеню придатності до військової служби та походження медичного огляду. Причину відмови останній не повідомив та йому повідомлено, що відмова від проходження ВЛК тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 210-1 КУпАП з накладенням штрафу 17000,00 гривень (а.с. 40).
Матеріали справи також містять копії направлення від 15 квітня 2025 року
№ 3206554 (а.с. 38) та картки обстеження та медичного огляду від 15 квітня 2025 року
№ 3206554 (а.с. 39).
Відповідно до копії постанови № 1/152 від 18 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог
абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, після прибуття 15 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від отримання картки для проходження медичного огляду (про що о 15:36
15 квітня 2025 року був складений акт відмови від проходження ВЛК), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період повторно. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення на позивача накладено штраф у розмірі 17000,00 гривень (а.с. 10 на звороті - 11).
На підставі заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від
18 серпня 2025 року 2/2457 (а.с. 13) 10 вересня 2025 року відкрито виконавче провадження № 79014220 з виконання зазначеної постанови, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 12).
З копій витягів з АІТС «Оберіг» вбачається, що позивач 10 і 26 лютого 2026 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неявку за повісткою до ТЦК та СП і відмову від проходження ВЛК відповідно та сплатив штрафи (а.с. 47, 48).
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються, зокрема положеннями КУпАП.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП)
Виходячи з норми, закріпленої у п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Зі змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Частиною 2 цієї ж статті Кодексу передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Як вбачається з оскаржуваної постанови № 1/151 дії позивача щодо неявки за повісткою кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Зокрема, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.ч. 1, 3
ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон).
Так, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Абзацом 8 ч. 3 цієї ж статті Закону передбачено, що під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У абз. 19-21 ч. 3 цієї ж статті Закону вказано, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз. 22 ч. 3 ст. 22 Закону).
Судом встановлено, що стосовно позивача 15 квітня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 1/151 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, де зазначено, що останній, отримавши 09 лютого 2025 року повістку про виклик на 10 лютого 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув та про причини неявки не повідомив.
Під час складання зазначеного протоколу, як вбачається з його змісту, позивач відмовився надавати пояснення та не повідомляв, що з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 10 лютого 2025 року за викликом та у зв`язку із повітряною тривогою не потрапив до приміщення.
На переконання суду, навіть за умови явки позивача 10 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 під час повітряної тривоги, яка у свою чергу не підтверджена жодними доказами, останньому нічого не заважало повторно з`явитися вже після оголошення відбою повітряної тривоги.
В подальшому за вказаним фактом стосовно позивача 18 квітня 2025 року винесена оскаржувана постанова № 1/151.
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач також зазначав, що не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, внаслідок чого такий розгляд відбувся за його відсутності, що є самостійною та достатньою підставою для її скасування.
Проте такі доводи позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією протоколу про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2025 року № 1/151, де чітко вказано дату, час і місце розгляду адміністративних матеріалів, а саме 18 квітня 2025 року о 10:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який містить відповідні підписи позивача.
Отже суд дійшов висновку, що позивачу було достеменно відомо про дату, час і місце розгляду адміністративних матеріалів стосовно нього, а тому достатні підстави для скасування оскаржуваної постанови № 1/151 відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Як вбачається з оскаржуваної постанови № 1/152 дії позивача щодо відмови від проходження ВЛК кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період повторно.
Проте ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, в особливий період, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Натомість адміністративна відповідальність за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку в особливий період передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Таким чином викладені в оскаржуваній постанові № 1/152 фактичні обставини, а саме інкриміновані позивачу протиправні дії, не відповідають їх кваліфікації.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Такого висновку дійшов КАС ВС у постанові від 21 грудня 2018 року у справі
№ 263/15738/16-а.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
З огляду на невідповідність оскаржуваної постанови вказаним вище вимогам, на переконання суду, її слід скасувати та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу) сторін суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча
п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що більшість аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, отримали достатню оцінку з боку суду в тій мірі, щоб вважати рішення суду обґрунтованим.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням адміністративного позову з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого останнім судового збору, що становить 665,60 гривень (1331,20 / 2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Постанову № 1/152 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3
ст. 210-1 КУпАП від 18 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за фактом відмови від проходження ВЛК надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень
60 копійок) гривень.
Копію судового рішення невідкладно видати учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Інформація про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя           В.В. Чубай