ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1332/26 Справа № 201/7637/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Макарова М.О., Свистунової О.В., 
при секретарі - Карпенко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, у складі судді Батманової В.В.
у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язати вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року у справі № 201/7637/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язати вчинити певні дії.
Вищевказаним рішенням суду йому відмовлено у задоволенні позову в частині визнання відповідей від 09 червня 2022 року № 8/7-438 та від 23 серпня 2022 року № 36/3847 незаконними та зобов`язання розглянути заяву від 15 червня 2021 року № 36/3667. 
Заявник зазначає, що рішенням Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року було вирішено внести зміни до рішення міської ради № 508/12 від 24 листопада 2021 року «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (16 осіб)», виключивши п.1.2, а пункти 1.3-1.6 вважати пунктами 1.2-1.5 відповідно. 
Таким чином, відповідач визнав незаконність своїх відповідей від 09 червня 2022 року № 8/7-438 та від 23 серпня 2022 року № Б-20/0-1/09-22, заснованих на відмові поновити порушене особисте право заявника шляхом відміни п.1.2 Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року і самостійно відмінив це рішення. 
Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року визнано неспроможним посилання відповідача на статтю 41 Земельного кодексу України у зазначених вище відповідях. 
З урахуванням викладеного, вважає дані обставини нововиявленими, а тому звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року та просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року, відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини на які посилається заявник, не є нововиявленими з огляду на те, що рішення Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року було постановлено після ухвалення рішення суду та цих обставин взагалі не існувало під час розгляду справи, що унеможливлює перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, як таку що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що Дніпровська міська рада визнала незаконність своїх відповідей, заснованих на відмові поновити порушене особисте право заявника шляхом відміни п.1.2 Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року і самостійно відмінило це рішення, а отже ці обставини є нововиявленими, що є підставою у розумінні положень ЦПК України для перегляду рішення суду.
У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2021 року № 36/3667.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року залишено без змін рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року.
Рішенням Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року вирішено внести зміни до рішення міської ради № 508/12 від 24 листопада 2021 року «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (16 осіб)», виключивши п.1.2. 
Частиною 1 ст. 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 ч.2 ст. 423 ЦПК України встановлено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч.2 ст. 423 цього Кодексу, може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2023 року у справі № 2-86/11 викладено висновок про те, що «нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин».
У постанові Верховного Суду від 21 листопада 2023 року у справі № 442/486/13 викладено висновок про те, що «для визначених п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду».
Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2002 року у справі №910/11027/18).
Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).
Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення суду.
Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Таким чином, перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року за нововиявленими обставинам, заявник посилався на те, що рішенням Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року вирішено внести зміни до рішення міської ради № 508/12 від 24 листопада 2021 року «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (16 осіб)», виключивши п.1.2. Зазначені обставини, на думку заявника, є нововиявленими, оскільки відповідач визнав незаконність раніше наданих відповідей від 09 червня 2022 року № 8/7-438 та від 23 серпня 2022 року № Б-20/0-1/09-22, заснованих на відмові поновити порушене особисте право заявника.
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими з огляду на те, що рішення Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року було постановлено після ухвалення рішення суду та цих обставин взагалі не існувало під час розгляду справи за наслідками якої ухвалено судове рішення.
У розумінні положень п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).
Верховний Суд у свої постановах також неодноразово наголошував на тому, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду щодо вирішення спору по суті. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору по суті.
Щодо застосування загальних принципів перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами у даній справі, то колегія суддів виходить з того, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення щодо вирішення спору по суті, які у даній справі відсутні.
З урахуванням викладеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки обставини на які посилається заявник, не є нововиявленими з огляду на те, що рішення Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2024 року було постановлено після ухвалення рішення та цих обставин взагалі не існувало під час розгляду справи, що унеможливлює перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що Дніпровська міська рада визнала незаконність своїх відповідей від 09 червня 2022 року № 8/7-438 та від 23 серпня 2022 року № Б-20/0-1/09-22, заснованих на відмові поновити порушене особисте право заявника шляхом відміни п.1.2 Дніпровської міської ради № 164/47 від 21 лютого 2021 року і самостійно відмінило це рішення, а отже ці обставини є нововиявленими, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для скаржника, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність судового рішення в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 24 лютого 2026 року
Повний текст судового рішення складено 06 березня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: М.О. Макаров

О.В. Свистунова