Справа № 420/39406/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.02.2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 20 від 18.02.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 25 вересня 2025 року, засобами кур`єрської служби доставки «Укрпошта», він направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про внесення даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». В обґрунтування заяви було зазначено, що 18.02.2023 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримано довідку ВЛК, якою ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 75-А графи II Наказу МОУ № 402/2008. У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного про виключення з військового обліку НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 було внесено запис до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про виключення з військового обліку згідно ст.37 п. 6 пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». До вказаної заяви також було додано: копію паспорту та коду; копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , довідку ВЛК № 20 від 18.02.2023 року та відомості з електронного сервісу «Резерв +». 
Позивач стверджує, що на день подання цього позову до суду, відповіді на заяву не надійшло, відомості в Єдиний електронний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку внесені не були.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 18.12.2025 року судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
ІНФОРМАЦІЯ_7 подано відзив, в якому представники відповідача зазначає, що відповідач позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.
Представник відповідача зазначає, що для внесення відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач мав звернутись з мотивованою заявою до ТЦК та СП за місцем перебування на військового обліку. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 ( місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) з 29.10.2021 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Щодо довідки військово-лікарської комісії № 20 від 18.02.2023 року, наданою позивачем, зазначає, що згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 141 від 14.08.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження документів», що зберігалися в архіві ІНФОРМАЦІЯ_4 , актом № 25 від 19.08.2023 року «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду» повідомляємо, що в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня інформація та/або медична документація яка містить відомості про непридатність позивача до військової служби. 
Представник відповідача зазначає, що позивач ОСОБА_1 , за його словами, пройшов комісію ВЛК 18.02.2023 року і отримав довідку про проходження військово-лікарської комісії № 20, де його було визнано непридатним до військової служби з виключенням, в той же час, військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Також представник відповідача зазначає, що вказана ОСОБА_1 довідка ВЛК № 20 від 18.02.2023 року була надана іншою особою, в іншій адміністративній справі № 420/6980/25 року, за позовом громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 до ІНФОРМАЦІЯ_12 про виключення з військового обліку на підставі довідки ВЛК № 20 від 18.02.2023 року з ідентичною статтею та графою розкладу хвороб . Відповідач зазначає, що довідки ВЛК не можуть бути однаковими за датою і номером, оскільки кожне медичне обстеження є індивідуальним і отримує новий номер та дату. Навіть якщо військовозобов`язаний проходить повторну ВЛК з тим самим висновком, процес є новим, що гарантує унікальність документу. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_13 немає можливості підтвердити чи спростувати автентичність довідки військово-лікарської комісії від 18.02.2023 року №20. Враховуючи вище викладене, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_12 не вчинено жодних протиправних дій чи бездіяльності.
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини. 
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.02.2023 року №20 щодо ОСОБА_1 , 2002 р.н., проведено медичний огляд ВЛК «18» 02.2023 року.
На підставі статті 75А графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до тимчасового посвідчення НОМЕР_1 , виданого 18.02.2023, у пункті 14 зазначено “18.02.2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В графі 13 «Відмітки про військовий облік» зазначено, що 18.02.2023 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою від 30.10.2025, в якій зазначив: 
«Я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_3 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
18.02.2023 мною було пройдено військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_5 та було отримано довідку ВЛК якою мене, ОСОБА_1 , було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 75-А графи II Наказу МО України № 402. 
У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 було внесено запис про виключення мене з військового обліку згідно ст. 37 п. 6 пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Наразі, мені стало відомо про відсутність відмітки про виключення мене з військового обліку у Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». 
У зв`язку з вищенаведеним, на підставі вищевказаних документів прошу Вас внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про виключення мене, ОСОБА_1 з військового обліку, відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного.».
До заяви додано:
Копія Паспорту та коду 
Копія Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 
Копія Довідки ВЛК № 20 від 18.02.2023 року 
Відомості з електронного реєстру «Резерв+».
Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» поштове відправлення 6502616667154 вручено представнику ІНФОРМАЦІЯ_12 06.11.2025.
За твердженням позивача станом на день подання позову відповідачем не надано відповіді на заяву та не внесено відповідні відомості до Реєстру, що не спростовано відповідачем.
Разом з тим, станом на день розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження розгляду заяви позивача.
Не погоджуючись з бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За приписами ч.8 ст.2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з ч.1, 3 та 4 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Частиною 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі - Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст.9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Частинами 1, 3 ст.14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
На виконання ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), п.2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (п.6 Порядку №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (п.20 Порядку №1487).
Відповідно до приписів п.79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення;
організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Отже, на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок вносити до Реєстру передбачені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Позивач, обґрунтовуючи протиправність бездіяльності відповідача вважає, що довідка ВЛК є підставою для внесення змін до Реєстру в частині виключення його з військового обліку, а неналежне виконання посадовими особами відповідача певних етапів процедури такого виключення суперечить принципу правової визначеності.
З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2023 позивач пройшов медичний огляд та відповідно до довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_15 від 18.02.2023 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Вказану постанову ВЛК (довідку) було реалізовано у тимчасовому посвідченні НОМЕР_1 зазначено про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Однак, відповідно до тверджень позивача, які не спростовані відповідачем, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») міститься інформація про перебування ОСОБА_1 на обліку військовозобов`язаних та його придатність до військової служби, що вказує на розбіжність відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні НОМЕР_1 від 18.02.2023 року та реєстрі «Оберіг».
В свою чергу, судом встановлено, що відповідачем отримано заяву ОСОБА_1 від 30.10.2025 – 06.11.2025, проте жодного рішення не прийнято та відповіді на заяву не надано.
Разом з тим, у відзиві на адміністративний позов представник відповідача покликається на певні обставини щодо неможливості внесення відомостей, як то перебування позивача на військовому обліку в іншому ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявність довідки з ідентичними датою, номером, інформацією щодо захворювання, яка видана іншій особі тощо. 
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції, та відповідно не внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та не надання позивачу відповіді за результатом розгляду його заяви свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
З урахуванням встановлених обставин, зважаючи на відсутність доказів щодо належного розгляду заяви позивача про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.10.2025 року щодо внесення даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку, відповідно до відомостей, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.02.2023 року та довідці військово-лікарської комісії № 20 від 18.02.2023 року та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2025 року щодо внесення даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку та прийняти відповідне рішення.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. 
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
З урахуванням того, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.10.2025 року про внесення даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку, відповідно до відомостей, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.02.2023 року та довідці військово-лікарської комісії № 20 від 18.02.2023 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_16 розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2025 року про внесення даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку та прийняти відповідне рішення. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. 
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 );
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 )

Суддя П.П.Марин