ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/945/26	Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т. 	
Провадження № 33/817/177/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сіренка М.Ю 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Сіренка М.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 , 15 грудня 2025 року о 18.00 годині в м. Тернополі по вул. С.Будного керував транспортним засобом марки "Вольксваген Пассат" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 6820", результат огляду 0,24 % проміле, тест № 2155. З результатами огляду згідний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю., вважає оскаржувану постанову неправомірною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат вказує на те, що згідно матеріалів відеозапису встановлено, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні.
Звертає увагу на те, що ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешнл", який є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистриб`ютором виробника концерну Drager Safely AG & Co. KgaA (Німеччина) в Україні з постачання, введення в обіг та продажу приладів алко - та наркодіагностики і витратних матеріалів до них, має відповідні сертифікати та надає послуги ексклюзивного сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного та післягарантійного сервісного технічного обслуговування, градуювання і повірки приладів, зокрема, газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6820.
Також вказує, що відповідно до відповіді № 1214-12 від 01.12.2025 року, наданої ТОВ "АТЗТ Компанія "сатурн Дейта Інтернешнл" - При визначенні приладом Drager Alcotest 6820 результату 0,23 % (проміле) у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 5 до +50 С реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитись у межах 0,23 +-0,042% (проміле), тобто в межах від 0,19 до 0,27 % (проміле) за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем.
Вважає, що таким чином, з урахуванням допустимої похибки, вимірювання газоаналізатору Drager Alcotest 6820 ОСОБА_1 міг мати показник, що дорівнює 0,2 проміле алкоголю в крові, тобто показник 0,24 проміле ставить під сумнів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що виключає наявність у діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії водія щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2026 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не був, а про оскаржувану постанову дізнався лише 06.03.2026 р. коли прибув за кордону, де проходив лікування.
Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сіренка М.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.
В матеріалах справи відсутні відомості про вручення або направлення копії постанови суду від 16.01.2026 р. ОСОБА_1 .
Натомість, до апеляційної скарги долучені відомості про те, що на момент винесення постанови судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував за межами території України.
Апеляційна скарга подана 16 березня 2026 року.
Апеляційний суд враховує, що строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого судом рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням. 
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено на підставі наявних у матеріалах справи доказах, не відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу, який проведено поліцейськими за допомогою приладу «Alcotest 6820», в організмі останнього було виявлено алкоголь 0, 24 ‰ (проміле).
Як вбачається з Інструкції до приладу «Drager Alcotest 6820» (яким проведено ОСОБА_1 огляд), на яку посилається апелянт, технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено межі допустимої похибки при температурі (50 ± 5) градусів Цельсія, тобто реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитись у межах 0,23 +-0,042% (проміле), тобто в межах від 0,19 до 0,27 % (проміле) за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем.
Як встановлено судом, результат проведеного огляду ОСОБА_2 працівниками поліції було зафіксовано на паперовому носії - чеку (тест 2155), результат - 0,24 проміле. При проведенні освідування температура навколишнього середовища, згідно роздруківки приладу "Драгер", яким проводився огляд на стана сп`яніння ОСОБА_2 , становила +12 градусів Цельсія.
Враховуючи наведене, результат огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу «Alcotest 6820», з урахуванням можливої похибки, яка передбачена технічними характеристиками приладу, свідчить про необ`єктивність даних тесту щодо визначення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .
Тому доводи апелянта про хибність результату вказаного вище тесту на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , є обґрунтованими, оскільки під час огляду вказаний технічний прилад допускає похибку, з урахуванням якої цифровий показник результату огляду може становити менше 0,2 проміле алкоголю в крові (в даному випадку 0,24 - 0,042 = 0,198).
Таким чином, на переконання суду, результат огляду у 0,24 ‰ (проміле) при наявності похибки +- 0,042 мг/л, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.247, ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокату Сіренку М.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю. - задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя