ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року	селище Петрове	Справа № 941/1753/25	
 		Провадження № 1-кп/941/50/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді	- ОСОБА_1 	
секретаря	- ОСОБА_2 	
за участі прокурора	- ОСОБА_3 	

обвинуваченої - ОСОБА_4 
та захисника - ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчсчому судовому засіданні в залі суду в селищі Петрове Кіровоградської області кримінальне провадження №12025121060000896 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Турка Турківського району Лвівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої; 

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:
що ОСОБА_4 скоїла умисний злочин у сфері злочинів у сфері злочинів проти власності, а саме: скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні станом на 21.05.2026 року діяв воєнний стан.
21.05.2025 року, тобто в період воєнного стану, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебувала біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, допомагаючи ОСОБА_6 з висадки саджанців помідорів сорту «Бабкат», Фламінго» та «Геркулес», а також перцю сорту «Подарунок Молдови», впевнившись в тому, що крім неї в дворі нікого немає та її злочинні дії ніким не будуть помічені, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрала зелені насадження вищевказаних овочевих культур у кількості 2600 саджанців, а саме: 700 саджанців томату сорту «Фламінго», 850 саджанців томату сорту «Геркулес», 450 саджанців томату сорту «Бабкат» та 600 саджанців перцю сорту «Подарунок Молдови».
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном покинула будинок та домоволодіння ОСОБА_6 , та в подальшому його реалізувала не встановленим слідством особам.
У відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи №2160 від 17.09.2025 року, ринкова вартість станом цін на 23.05.2025 року одного саджанця розсади томатів сорту «Бабкат» становила 07 гривень 00 копійок, ринкова вартість станом цін на 23.05.2025 року одного саджанця розсади томатів сорту «Фламінго» становила 07 гривень 00 копійок, ринкова вартість станом цін на 23.05.2025 року одного саджанця розсади томатів сорту «Геркулес» становила 07 гривень 00 копійок, ринкова вартість станом цін на 23.05.2025 року одного саджанця розсади перцю сорту «Подарунок Молдови» становила 06 гривень 00 копійок, ринкова вартість станом цін на 23.05.2025 року одного саджанця розсади томатів сорту «Айвенго» становила 07 гривень 00 копійок.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 17600 гривень.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 .
Злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
24.11.2025 року між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України. 
Згідно даної угоди начальник Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою вину у зазначеному діянні. 
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді 05 років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення між ним та обвинуваченою угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання. 

Долю речових доказів, та питання процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог 
ст. 374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 листопада 2025 року про визнання винуватості між начальником Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі. 

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком. 

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1