ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р.	Справа № 520/19066/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/19066/2020
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву про зобов`язання подати звіт та про визнання протиправними дій на виконання рішення суду, в якій просив:
Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 05.03.2021 у справі №520/19066/2020 відповідно до ст. 382 КАС України та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області:
- прийняти до виконання виконавчі листи, подані 15.07.2021;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до висновків суду;
- забезпечити ОСОБА_1 можливість надати оригінали первинних документів для перевірки (як ОСОБА_1 пропонував ще 15.07.2021 та копії яких ОСОБА_1 подавались в ГУ ПФУ в Харківській області раніше);
- подати суду детальний письмовий звіт про виконання протягом 15 днів з дня ухвалення відповідного рішення.
Визнати протиправними дії відповідача щодо:
- систематичного ухилення від виконання рішення суду від 05.03.2021 протягом понад чотирьох років;
- ігнорування офіційної пропозиції ОСОБА_1 від 15.07.2021 про надання оригіналів первинних документів для перевірки;
- незаконного перенаправлення виконання рішення до ГУ ПФУ в Луганській області для отримання формального приводу для відмови;
- умисного створення штучних перешкод для реалізації законних прав ОСОБА_1 ;
- незабезпечення належного вручення ОСОБА_1 рішення № 203040007400 від 10.09.2021;
Застосувати до керівника ГУ ПФУ в Харківській області штраф відповідно до ст. 382 КАС України за систематичне та умисне ухилення від виконання рішення суду від 05.03.2021 у справі №520/19066/2020 протягом понад чотирьох років, та стягнути 50% суми штрафу на користь ОСОБА_1 згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України;
Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України, що виникли внаслідок невиконання рішення суду від 05.03.2021 у період з липня 2021 року до дати фактичного виконання, відповідно до індексу інфляції, встановленого Державною службою статистики України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 виділено окремо вимоги заяви ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дії відповідача щодо: систематичного ухилення від виконання рішення суду від 05.03.2021 протягом понад чотирьох років; ігнорування офіційної пропозиції ОСОБА_1 від 15.07.2021 про надання оригіналів первинних документів для перевірки; незаконного перенаправлення виконання рішення до ГУ ПФУ в Луганській області для отримання формального приводу для відмови; умисного створення штучних перешкод для реалізації законних прав ОСОБА_1 ; незабезпечення належного вручення ОСОБА_1 рішення № 203040007400 від 10.09.2021.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій на виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 року та постановити ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 поданої в порядку статті 383 КАС України задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Крім того, в апеляційній скарзі позивач просить витребувати документи, проте колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи достатньо тих доказів, які надані сторонами в межах перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, необхідності у витребуванні будь-яких інших додаткових доказів немає.
Від відповідача на адресу суду не надходило відзиву на подану апеляційну скаргу.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 року по справі № 520/19066/2020 скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 08.10.2020 № 203040007400/121 в частині відмови ОСОБА_1 в зміні періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки б/н від 18.08.2020 за період з липня 1994 по березень 1996 та з серпня 1996 по вересень 2001, виданої приватним підприємцем ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зміну періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки б/н від 18.08.2020 , виданої ПП ОСОБА_1 .
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 року по справі № 520/19066/2020 набрало законної сили.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано до суду копію рішення №203040007400 від 20.09.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у зміні періоду 60 місяців 01.07.2000 пенсії.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі.
Колегією суддів встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 року по справі № 520/19066/2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про зміну періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки б/н від 18.08.2020 та винесено рішення про відмову ОСОБА_1 у зміні періоду 60 місяців 01.07.2000 пенсії.
Крім того, заявник просив визнати протиправними дії відповідача щодо ігнорування офіційної пропозиції ОСОБА_1 від 15.07.2021 про надання оригіналів первинних документів для перевірки, незаконного перенаправлення виконання рішення до ГУ ПФУ в Луганській області для отримання формального приводу для відмови, умисного створення штучних перешкод для реалізації законних прав ОСОБА_1 , незабезпечення належного вручення ОСОБА_1 рішення № 203040007400 від 10.09.2021.
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 року по справі № 520/19066/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зміну періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки б/н від 18.08.2020, виданої ПП ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що вказаним рішенням суду не було зобов`язано відповідача вчиняти інших дій.
Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про зміну періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки б/н від 18.08.2020 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 року по справі № 520/19066/2020, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані вимоги заяви також задоволенню не підлягають.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України у даній справі.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/19066/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 20.04.2026 року