ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/9300/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, оформлену листом № 10-1/771 від 10.02.2025, у видачі ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого згідно пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та зобов`язати видати ОСОБА_1 посвідчення «Члена сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни», як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновком Прилуцької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії КМЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи Чернігівської обласної ради» від 27.12.2024 встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала від захворювання отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Тому позивач вважає, що наявні підстави для надання їй статусу «члена сім`ї загиблого ветерана війни» у зв`язку зі смертю чоловіка, відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 відповідачу встановлено 15-денний строк, з дня вручення її копії для подання відзиву разом з доказами.
Вказану ухвалу суду було надіслано відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 15.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк відповідач відзиву не подав, про причини не подання відзиву суд не повідомив, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.06.2020 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.06.2020.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 та довідки МСЕК від 05.09.1995 ОСОБА_2 був інвалідом ІІ групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.12.2024.
Згідно копії експертного висновку Прилуцької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Комунального медичного закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Чернігівської обласної ради від 27.12.2024 № 98-19/28 смерть ОСОБА_2 настала від захворювання отриманого в період проходження служби в ОВС.
ОСОБА_1 звернулася із заявою від 27.01.2025 до Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Листом від 10.02.2025 вих. № 10-1/771 відповідач відмовив у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, посилаючись на те, що згідно з Експертним висновком Прилуцької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії смерть ОСОБА_2 пов`язана із захворюванням отриманим в період проходження служби в ОВС, що не передбачено пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Позивач вважає протиправною відмову у наданні їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. 
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено статус ветеранів війни на яких поширюється чинність цього Закону.
Так, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Статтею 7 Закону № 3551-XII визначено коло осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 за життя, 18.02.2014 було видано дублікат посвідчення про те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 10 Закону № 3551-XII (в редакції до змін, внесених Законом № 2121-IX від 15.03.2022, що набула чинності 21.03.2022) чинність цього Закону поширюється на, зокрема, сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. До членів сім`ї загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, частиною 2 статті10 Закону №3551-XII віднесено, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. 
Разом із цим, 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон № 2121-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій», що набрав чинності 21.03.2022.
Указаним Законом статтю 10 Закону №3551-XII викладено в новій редакції, а також Закон № 3551-XII доповнено статтею 10-1.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 3551-XII (в редакції Закону № 2121-IX від 15.03.2022) до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать, зокрема, сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.
До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
Згідно пункту 1 частини першої статті 10-1 Закону № 3551-XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать, зокрема, сім`ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 10-1 Закону № 3551-XII).
Наведені вище положення Закону № 3551-XII були чинними на момент звернення позивача із заявою про надання їй статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.
Необхідно зазначити, що з аналізу матеріалів справи можна дійти висновку, що на позивача не можуть розповсюджуватись положення статті 10 Закону № 3551-XII, оскільки вказана норма пов`язує настання загибелі (смерті) з числа осіб, визначених, зокрема, статтею 7 цього Закону, внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Як вбачається з копії Експертного висновку Прилуцької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Комунального медичного закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Чернігівської обласної ради від 27.12.2024 № 98-19/28 актом огляду у МСЕК № 362 від 17.08.1995 ОСОБА_2 було встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - Травма, так, отримана при виконанні службових обов`язків. Захворювання, так, отримано в період проходження служби в ОВС.
Діагноз: Після травматичний артроз лівого колінного суглобу Бо-ст. З, з помірним порушенням функції. Наслідки перенесеної нейроїнфекції в формі базального арахноїдиту з помірно вираженим геміпарезом. Гіпертонічна хвороба 2 ступення .
Відповідно до довідки про причину смерті №295 причина смерті: Хронічна недостатність кровообігу 3 ст. ІХС. Кардіосклероз атеросклеротичний.
Враховуючи вказані документи експертною комісією зроблено висновок, що смерть ОСОБА_2 настала від захворювання отриманого в період проходження служби в ОВС.
Тобто, захворювання, встановлені ОСОБА_2 , зазначені у наведеному вище документі не є пов`язаними з перебуванням на фронті або одержані в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Згідно пунктів 2, 4, 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі - Положення № 302), посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого, а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України.
Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого, Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад, на які покладено функції з питань ветеранської політики (далі - місцеві структурні підрозділи з питань ветеранської політики), за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) особи.
В ході розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що чоловік позивача був ветераном війни відповідно до статті 7 Закону № 3551-XII, однак документального підтвердження того, що останній помер внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів немає.
Відтак, позивач не є особою, на яку розповсюджується положення статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».
На думку суду, за таких обставин відсутні правові підстави для надання позивачці статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Київська, 281, м. Прилуки, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., 17500, код ЄДРПОУ 03196222) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 27.03.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ