ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року	справа № 380/8641/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування рішення, -
в с т а н о в и в :

Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13203/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 88024,45 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 68058,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 17014,50 грн, сума пені – 2951,95 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13204/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 7538,33 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 5671,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 1417,87 грн, сума пені – 448,96 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13210/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13211/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2025 року №Ф-13206/13-01-24-08, згідно якої визначено заборгованість (недоїмку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 83182,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.03.2025 року №13209/13-01-24-08, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 41591,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувані рішення винесено на підставі акта перевірки від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період з 01.04.2022 по 31.12.2024 року», висновки якого, на думку позивача, не відповідають дійсності та суперечать вимогам чинного законодавства України. Зокрема, вказав, що підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 слугувала інформація, отримана від Державної податкової служби України (лист від 19.12.2024 року №35253/7/99-00-24-04-03-07) про водіїв, зареєстрованих у системі «Шлях». Проте позивач зазначає, що жодної інформації, яка б свідчила про здійснення виплати (нарахування) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, відповідач не отримував, а тому не мав підстав для проведення перевірки на підставі підп.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України. Щодо наявності трудових відносин між позивачем та особами, переліченими в підп.3.1.1 розділу ІІІ акта перевірки від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08 03/291570403, вказує, що інформація, яка міститься в листі ДПС України, не є доказом в розумінні ст.72 КАС України, та не може підтверджувати чи спростовувати факти, що підлягають доказуванню у даній справі. Для констатації того, що між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему «Шлях», виникли саме трудові відносини, відповідачу необхідно було встановити характерні ознаки, які свідчать про наявність саме трудових відносин. Однак жодних доказів наявності трудових відносин між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему «Шлях», в акті перевірки не наведено. Стосовно визначення розміру грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військовому збору та ЄСВ, зауважує, що ключовим для визначення розміру податку, збору чи внеску є правильне встановлення бази оподаткування. Проте у спірному випадку наявність трудових відносин між позивачем та особами, відомості про яких внесені до системи «Шлях», не доведена, а тому визначення бази оподаткування на рівні мінімальної заробітної плати, на думку позивача, є безпідставним. З огляду на викладене, вважає, що спірні рішення відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена на підставі листа ДПС України від 19.12.2024 року №35253/7/99-00-24-04-03-07. Під час проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджено оформлення трудових відносин 18 осіб, які включені до відомостей про водіїв, внесених до ІС «Шлях». Зокрема, зазначає, що позивачем допущено до роботи водіями громадян – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 – без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу. Вказує, що відсутність укладеного трудового договору при фактичному виконанні працівником трудових функцій не звільняє роботодавця від обов`язку оформити такого працівника. Платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 порушено законодавство про працю в частині допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), нарахування та виплати їм заробітної плати, а значить, і без нарахування, утримання та сплати ПДФО. Стосовно порядку визначення місячної суми доходу водіїв, то для такого використана наявна інформація, відображена у системі «Шлях» по платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 . За таких обставин, вважає, що викладені в акті перевірки від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 висновки є обґрунтованими, відповідно прийняті на їх підставі рішення – правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на те, що безпідставно і незаконно проведена перевірка не може тягнути за собою правомірних наслідків, а тому є достатні підстави стверджувати про протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами такої перевірки. Вказане є самостійною і достатньою підставою для висновку про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, про що наголошено у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 року по справі №320/7159/19. Крім того, зазначає, що податковим органом не доведено належними і допустимими доказами наявність трудових відносин між позивачем та переліченими в акті перевірки особами. Звертає увагу, що з самого акта перевірки вбачається, що по більшості із перелічених осіб лише один раз чи двічі вносилась інформація у систему «Шлях». Зокрема, один раз вносилась інформація по ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , двічі – по ОСОБА_17 . Також, для здійснення окремих поїздок залучалися ОСОБА_3 – у травні, липні 2022 року та у січні, квітні 2023 року, ОСОБА_18 – у травні, грудні 2022 року, січні, травні, вересні та жовтні 2023 року. Отже, про жодну систематичність у виконанні роботи, виплаті заробітної плати, підпорядкуванні правилам внутрішнього трудового розпорядку у спірному випадку не йдеться. Також вказує, що відповідачем не доведено правомірності визначення розміру грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військовому збору та ЄСВ. У зв`язку із цим, висновок податкового органу про виплату доходу особам, відомості про яких внесені в систему «Шлях», тим паче у розмірі мінімальної заробітної плати, є лише припущенням контролюючого органу, а відтак безпідставним є нарахування грошових зобов`язань позивачу.
Ухвалою судді від 05.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) зареєстрований, як фізична особа – підприємець, 05.08.2015 року; основним видом його економічної діяльності товариства, згідно з відомостями, які містяться у ЄДР, є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту
Головне управлінням ДПС у Львівській області, під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу від 13.01.2025 року №241-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » та письмове повідомлення від 14.01.2025 року №85/13-01-24-08-08, у якому було зазначено: «що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС».
Вказані наказ і повідомлення надіслані відповідачем поштою з повідомленням про вручення 14.01.2025 року на зареєстровану податкову адресу позивача, а саме: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулось до контролюючого органу без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
У зв`язку із тим, що від позивача не надходило жодних первинних документів, відповідачем складено акт №368/13-01-24-08-08 від 24.02.2025 року про ненадання документів до перевірки.
На підставі підп.20.1.4 п.20.1 ст.20, підп.78.1.13, п.78п1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Розділу IV Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-TV та наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 13.01.2025 року №241-П «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 », проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку-фізичної особи ОСОБА_1 , з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період з 01.04.2022 по 31.12.2024 року.
За результатами перевірки складено акт від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 , зі змісту якого слідує, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями 12 громадян, відомості про яких включені до ІС «Шлях», без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу. Таким чином, встановлено порушення трудового законодавства в частині використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом.
Згідно висновків акта перевірки від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 окремих норм законодавства, а саме:
1. п.51.1 ст.51, підп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 зі змінами, в частині несвоєчасного подання, подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 2, 3, 4 квартали 2022 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2023 року та 1, 2, 3, 4 квартали 2024 року;
2. п.36.1 ст.36, п.37.2 ст.37, п.38.1 ст.38, п.164.1, підп.164.2.1 п.164.2 ст.164, підп.168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, підп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 68058,00 грн;
3. п.36.1 ст.36, п.37.2 ст.37, п.38.1 ст.38, п.164.1, підп.164.2.1 п.164.2 ст.164, підп.168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, підп.«а» п.176.2 ст.176, п.п.1.4, 1.5, 1.6 п.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військового збору на загальну суму 5671,50 грн;
4. п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у результаті чого перевіркою донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на загальну суму 83182,00 грн;
5. п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.
На підставі висновків вказаного акта Головним управління ДПС у Львівській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 27.03.2025 року №13203/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 88024,45 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 68058,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 17014,50 грн, сума пені – 2951,95 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 27.03.2025 року №13204/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 7538,33 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 5671,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 1417,87 грн, сума пені – 448,96 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 27.03.2025 року №13210/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;
- податкове повідомлення-рішення від 27.03.2025 року №13211/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2025 року №Ф-13206/13-01-24-08, згідно якої визначено заборгованість (недоїмку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 83182,00 грн;
- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.03.2025 року №13209/13-01-24-08, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 41591,00 грн.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями контролюючого органу, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно зі ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Щодо наявності підстав для проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Згідно з актом документальної позапланової невиїзної перевірки від 28.02.2025 року №9429/13-01-24-08-03/2915704038 перевірка позивача проведена, зокрема, на підставі підп.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України.
Так, у відповідності до підп.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки. 
Як слідує зі змісту акта перевірки, підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 слугувала інформація отримана від Державної податкової служби України (лист від 19.12.2024 року №35253/7/99-00-24-04-03-07) про водіїв, зареєстрованих у системі «Шлях».
У цьому листі, серед іншого, зазначено, що з метою здійснення територіальними органами ДПС належного контролю за додержанням вимог законодавства суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність у сфері міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом та використовують працю водіїв без оформлення трудових відносин, скеровано інформацію з ЄКІС, одержану листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.12.2024 року №11525/12./15-24.
Таким чином, з наведеного слідує, що податковий орган отримав від Державної служби України з безпеки на транспорті інформацію про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, що і стало підставою для проведення перевірки.
А тому, аргументи позивача про відсутність підстав для призначення та проведення перевірки є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо порушень, встановлених під час перевірки, суд зазначає наступне.
Як уже зазначалось судом вище, документальною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями громадян, відомості про яких включені до ІС «Шлях», без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу.
Висновок щодо наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами, перелік яких наведено в підп.3.1.1 розділу ІІІ акта перевірки, відповідач зробив на підставі листа Державної податкової служби України від 19.12.2024 року №35253/7/99-00-24-04-03-07.
За твердженнями контролюючого органу, система «Шлях» або Єдиний комплекс інформаційних систем у сфері безпеки на наземному транспорті, як визначено у Ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1001, є інформаційно-комунікаційною системою Укртрансбезпеки, що становить сукупність автоматизованих систем, програмно-інформаційних комплексів, програмних, програмно-технічних та технічних засобів електронної комунікації, що забезпечують обробку та захист інформації, електронну взаємодію з метою надання послуг та забезпечення реалізації державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Відтак, на думку суду, відомості, що містяться у вказаній інформаційно-комунікаційній системі підтверджують факт перетину кордону певними водіями на певних транспортних засобах і не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження факту наявності чи відсутності трудових відносин.
До того ж, для встановлення наявності чи відсутності трудових відносин позивача із фізичними особами, перелік яких наведено в підп.3.1.1 розділу ІІІ акта перевірки, необхідно з`ясувати сутність поняття «трудові відносини».
Відповідно до ч.5 ст.241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 09.06.2021 року по справі №420/2174/19, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.
У постанові від 11.01.2022 у справі №280/5370/19 Верховний Суд додатково вказав, щ основними ознаками трудового договору є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій»; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.
Саме наявність таких характерних ознак, а не вимога законодавства про оформлення трудових відносин, вказує про наявність трудових відносин між роботодавцем і найманою особою, і саме за такими ознаками трудові відносини відрізняються від цивільно-правових. Основною ж ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Таким чином, здійснюючи перевірку ФОП ОСОБА_1 , податковому органу слід було детально встановити характер взаємовідносин, які виникли між позивачем та особами, перелік яких наведено в акті.
Між тим, обґрунтування факту трудових відносин позивача із вищевказаними фізичними особами, описане на стор.3-4 акта перевірки:
«…Аналізуючи інформацію наявну у системі «Шлях» та порівнюючи її з даними Пенсійного фонду України встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) не подані відомості про водіїв, що, в свою чергу, підтверджує використання праці найманих осіб без оформлення трудових відносин.
… Платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) документально не підтверджено оформлення трудових відносин 18 осіб, які включені до відомостей про водіїв, внесених до ІС «Шлях».
Отже, ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями 12 громадян Hrynchuk Igor, ОСОБА_3 , Topilnytskyi Serhii, Koshelenko Anatolii, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу.».
Разом із тим, суд звертає увагу, що акт перевірки не містить опису обставин встановлення характерних ознак, які вказують саме на наявність трудових відносин.
При цьому, суд зауважує, що сама по собі наявність прізвища особи в ІС «Шлях» свідчить лише про надання дозволу на перетин кордону, але не доводить факт реального виконання роботи, її обсяг, тривалість та, відповідно, нарахування конкретного доходу, що є необхідною умовою для виникнення обов`язку податкового агента.
Тому, безпідставними є аргументи відповідача про наявність трудових відносин.
Щодо способу обрахунку контролюючим органом розміру грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб, військовому збору та ЄСВ, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413.
Вказаним порядком установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.
Таким чином, суб`єкт господарювання, який використовує працю найманих працівників, зобов`язаний до початку роботи працівника повідомити територіальні органи Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу.
Обґрунтовуючи правомірність спірних рішень, контролюючий орган стверджує, що позивач використовував працю найманих працівників, проте в установленому порядку не повідомив про їх прийняття на роботу, що свідчить про ухилення ФОП ОСОБА_1 , як податковим агентом, від оподаткування нарахованої заробітної плати на користь таких найманих осіб.
Абзацом 2 ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, до роботодавця застосовується штраф у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.
Своєю чергою, відповідно до підп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України - об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до підп.163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України - об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України - базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених розділом IV цього Кодексу.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до підп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України - загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Ставки податку на доходи фізичних осіб визначені ст.167 Податкового кодексу України.
Згідно з п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті).
Відповідно до підп.168.1.1 п.168.1. ст.168 податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Згідно підп.168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного, подання розрахункового документа на перерахування цього податку, до бюджету.
Відповідно до п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату- (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, ніж заробітна плата, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.
Згідно підп.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Відповідно до абз.2 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
З аналізу наведених положень Податкового кодексу України слідує, що податковий агент самостійно здійснює нарахування податку з доходів фізичних осіб виходячи з бази оподаткування, якою є нарахований та виплачений на користь працівника дохід у вигляді заробітної плати.
Згідно з абз.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1 підп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, до платників єдиного внеску віднесено роботодавців.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
З наведеного правового регулювання слідує, що при виплаті доходів на користь фізичних осіб на роботодавця законодавством покладено обов`язок здійснити відрахування із заробітної плати податку з доходів фізичних осіб, військового збору, а також здійснити нарахування на фонд заробітної плати єдиного соціального внеску.
Суд звертає увагу, що Податковий кодекс України не містить алгоритму нарахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору у разі відсутності доказів виплати такого доходу податковим агентом на користь фізичних осіб. Також відсутній механізм нарахування єдиного соціального внеску згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Отже, для нарахування позивачу контролюючим органом податку з доходів фізичних осіб необхідно встановити не тільки допуск до роботи працівника без оформлення трудових відносин, а й кількість відпрацьованого часу та розмір нарахованої заробітної плати.
Як видно зі змісту акта перевірки, податковий орган для визначення бази нарахування податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску використав місячну мінімальну заробітну плату.
Проте за один день перебування деяких фізичних осіб у базі даних Державної служби України з безпеки на транспорті податковий орган визначив місячний розмір виплати мінімальної заробітної плати на користь відповідної фізичної особи, працю якої за висновками акта перевірки використовував позивач. Акт перевірки не містить посилань на норми Податкового кодексу України, які регулюють такий порядок нарахування контролюючим органом податку з доходів фізичних осіб та військового збору, за відсутності відомостей про фактично нараховані та виплачені суми заробітку на користь фізичних осіб.
Так на стор.4-5 акта перевірки міститься наступна інформація:
«…На підставі вищевикладеного перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) встановлено такі порушення трудового законодавства:
використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом:
- Hrynchuk Igor - квітень 2022 року; травень 2022 року; червень 2022 року; липень 2022 року; серпень 2022 року; вересень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; грудень 2022 року;
- ОСОБА_3 - травень 2022 року; липень 2022 року; січень 2023 року; квітень 2023 року;
- Topilnytskyi Serhii - травень 2022 року; грудень 2022 року; січень 2023 року; травень 2023 року; вересень 2023 року; жовтень 2023 року;
- Koshelenko Anatolii - травень 2022 року; червень 2022 року; липень 2022 року; серпень 2022 року;
- Tverdokhlib Oleh - травень 2022року; червень 2022 року; серпень 2022 року; листопад 2022 року; грудень 2022 року.
- Hii Roman - червень 2022 року; червень 2023 року;
- Lozynskyy Ruslan - вересень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; березень 2023 року; квітень 2023 року;
- Dobrianskyi Volodymyr - березень 2023 року; квітень 2023 року; травень 2023 року; червень 2023 року; липень 2023 року; серпень 2023 року; вересень 2023 року; жовтень 2023 року.
|- ОСОБА_10 - вересень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; грудень 2022 року; січень 2023 року; лютий 2023 року: березень 2023 року; травень 2023 року; липень 2023 року; серпень 2023 року; вересень 2023 року;
- ОСОБА_11 - серпень 2023 року.
- Murashkin Evheniy Serhiyovych -липень 2023року.
- ОСОБА_13 - травень 2023року;
неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
ненарахування заробітної плати;
неведення обліку робочого часу (табеля).
Законодавство про працю не дозволяє безоплатне використання праці найманих працівників.
Мінімальна заробітна плата в Україні встановлена: з 1 січня 2022 року - 6500 грн, з 1 жовтня 2022 року - 6700 грн, з 01 січня 2023 року - 6700,0 грн, з 01 січня 2024 року - 7100,0 грн, з 01.04.2024 року - 8000,0 грн.
Ця соціальна гарантія поширюється і на водіїв платника податку-фізичної особи ОСОБА_1 , які включені до відомостей про водіїв транспортних засобів (далі - Т3) ліцензіата, внесених до ІС «Шлях». …».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що база нарахування податку з доходів фізичних осіб визначена контролюючим органом за відсутності достатніх правових підстав.
В контексті наведеного, суд звертає увагу, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, які висловлені у постанові від 18.03.2021 року у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що висновки акта перевірки базують на припущеннях та не підтверджені належними доказами, тому нарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску, а також штрафних санкцій пов`язаних з таким нарахуванням, є протиправним. Як наслідок, оскаржені рішення контролюючого органу, що стосуються такого нарахування, підлягають скасуванню.
Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13211/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, суд зазначає наступне.
Головне управлінням ДПС у Львівській області, під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу від 13.01.2025 року №241-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » та письмове повідомлення від 14.01.2025 року №85/13-01-24-08-08, у якому було зазначено: «що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС».
Вказані наказ і повідомлення надіслані відповідачем поштою з повідомленням про вручення 14.01.2025 року на зареєстровану податкову адресу позивача, а саме: АДРЕСА_1 .
Однак поштове відправлення повернулось до податкового органу без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до ч.5 ст.241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у постанові від 30.01.2024 у справі №380/15525/21, звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього. 
Окрім цього, Верховним Судом сформовано практику, відповідно до якої добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки (зокрема, постанови Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі №820/1864/17, від 18.07.2019 року у справі №0440/5993/18, від 21.10.2021 року по справі №360/4692/19 та від 17.03.2021 по справі №823/1606/17).
Судом встановлено, що позивач до перевірки не надав жодних первинних документів, про що складений акт №368/13-01-24-08-08 від 24.02.2025 року про ненадання документів до перевірки. Вказане і не заперечується самим позивачем.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.
Згідно з п.44.6 ст.44 Кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України у випадку незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю передбачена відповідальність цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд вважає правомірним застосування до позивача штрафної санкції, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.03.2025 року №13211/13-01-24-08. Тому, у задоволенні позову в цій частині належить відмовити.
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідача від 27.03.2025 року №13203/13-01-24-08, від 27.03.2025 року №13204/13-01-24-08, від 27.03.2025 року №13210/13-01-24-08, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2025 року №Ф-13206/13-01-24-08 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.03.2025 року №13209/13-01-24-08 є такими, що не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). А тому, виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, їх слід скасувати як протиправні.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13203/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 88024,45 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 68058,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 17014,50 грн, сума пені – 2951,95 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13204/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 7538,33 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 5671,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 1417,87 грн, сума пені – 448,96 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27.03.2025 року №13210/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2025 року №Ф-13206/13-01-24-08, згідно якої визначено заборгованість (недоїмку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 83182,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.03.2025 року №13209/13-01-24-08, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 41591,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2213 (дві тисячі двісті тринадцять) гривень 56 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна