Справа № 709/690/26
1-кп/709/114/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 12026250370000420, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у
с. Лука Канівського (теперішнього Черкаського) району Черкаської області, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою (зі слів), працюючої рибаком у
ТОВ «Жовнине», неодруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, особою з інвалідністю, депутатом будь-якого рівня, ліквідатором аварії на ЧАЕС та учасником бойових дій не являється, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: 
АДРЕСА_2 , раніше несудимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.
07 квітня 2026 року близько 12:58 інспектор СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_6 перебували у добовому наряді, здійснювали патрулювання села Жовнине Золотоніського району Черкаської області на службовому автомобілі «Renault Duster» (д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні), де, рухаючись по вул. Музейна, здійснили зупинку транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Golf» (д.н.з. НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_3 .
Під час спілкування ОСОБА_3 з працівниками поліції виявлено, що остання має явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також остання порушила правила проїзду перехресть, за що передбачена відповідальність за ч. 2
ст. 122 КУпАП, порушила правила користування ременем безпеки, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушила правила ввімкнення аварійного світлового сигналу у разі зупинки на вимогу поліцейського, за що передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП, та остання керувала транспортним засобом без відповідних документів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Під час перебування на місці зупинки у ОСОБА_3 , яка усвідомила, що її ймовірно буде притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в її інтересах, з використанням влади та службового становища, а саме не притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в її інтересах будь-якої дії, приблизно о 13:07 07 квітня 2026 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що поліцейські СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_6 є службовими особами органів Національної поліції України відповідно до примітки до
ст. 364 КК України, перебували в однострої, представлялися та мали при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, з мотивів запобігання настання негативних правових наслідків для себе, з метою уникнення притягнення її до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1
ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловила словесну пропозицію надати поліцейському СРПП ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 5000,00 гривень, на що останній відмовився, тим самим здійснивши пропозицію службовим особам надати їм неправомірну вигоду.
При цьому ОСОБА_7 , не зважаючи на неодноразові попередження працівників поліції, діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, неодноразово наполягала на своїй пропозиції надати працівникам поліції неправомірну вигоду з метою уникнення притягнення її до адміністративної відповідальності, у сумі 5000,00 гривень, після чого ОСОБА_5 негайно в межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжив невідкладних заходів щодо припинення та фіксації кримінального правопорушення та здійснив виклик на лінію «102».
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, не заперечувала жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті. Показала, що того дня дійсно керувала транспортним засобом марки ««Volkswagen Golf»», був зупинена працівниками поліції, яким запропонувала неправомірну вигоду.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового засідання, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 дослідивши матеріали, які характеризують її особу, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно з п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно зі
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин; ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до скоєного; її особу, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше несудима; наявність пом`якшуючої обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень є кримінальне покарання у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
До обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень.
Речові докази, а саме два оптичні диски DVD-R з відеозаписами із портативних відеореєстраторів працівників поліції, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя            ОСОБА_1