Справа № 638/3219/26
Провадження № 1-кп/638/1390/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
з участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026221240000021 від 08.01.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печеніги, Печенізького району Харківської області, українця, громадянина України, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно Указу Президента України № 64/2022 - у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України, в тому числі Харківської області введено воєнний стан, дія якого триває по теперішній час.
Так, 07.01.2026 приблизно о 13 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився поряд з кофейнею «Smak house», яка розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Печеніги, вул. Харківська, буд. 84А по власним справам. Знаходячись поряд з територією, прилеглій до кофейні, ОСОБА_4 , побачив мобільний телефон чорного кольору, який лежав на столі № 2 з лівої сторони на майданчику, що прилягає до кофейні, без нагляду власника, після чого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_4 , впевнившись, що його дії будуть непоміченими сторонніми особами та потерпілим, з метою збагачення за рахунок інших, шляхом вільного доступу взяв до рук мобільний телефон «Samsung SM-A075F/DS 4GB | 128 GB», в чохлі якого знаходились грошові кошти номіналом 1500 грн., та поклав його до себе в кишеню, тим самим таємно викрав чуже майно, в умовах воєнного стану, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №400 від 19 січня 2026 року становить 3301,60 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні шістдесят копійок).
Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення – злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 4801,60 грн. (чотири тисячі вісімсот одна гривня шістдесят копійок).
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся. Також зазначив, що викрадений телефон повернув потерпілому та відшкодував всі завдані збитки.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надано заяву, з проханням розгляд кримінального провадження провести без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить обвинуваченого суворо не карати.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно відображають обстановку і обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній офіційно не працевлаштований; інвалідності або хронічних захворювань не має; неодружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має зареєстроване місце проживання; раніше в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий; характеризується задовільно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , судом не встановлено. 
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому також суд враховує, що відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 349, 368, 370 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, які пов`язані із залученням експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №400 від 14.01.2026 року у розмірі 1 696,32 грн. – на користь держави.
Речові докази: 
- оптичний носій, виготовлений у формі диску DVD-R з написом ТМ «Verbatim», який поміщено до паперового пакування білого кольору з написом «Відеозапис з камер відеоспостереження Smak house за 07.01.2026» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон «Samsung Galaxy A 07», чорного кольору, без захисного чохла, без сім-картки, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 – вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя: