ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 січня 2026 року	Справа №160/30420/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 13814885), її якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.09.2025 № 047350008825 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди:
з 28.04.1990 по 28.04.1993 - період догляду за дитиною ОСОБА_2 (свідоцтво про народження № 109 від 28.04.1990);
з 26.06.1991 по 26.06.1994 - період догляду за дитиною ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 19.10.1991).
з 24.11.2004 по 12.01.2009 - період роботи ламповщиком за Списком №2, підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_3 ;
з 12.01.2009 по 09.09.2025 - період роботи електрослюсарем за Списком №2, підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_3 .
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахування зазначених періодів до страхового стажу (загальний період догляду за дітьми - 4 роки 1 місяць, пільговий стаж за Списком № 2 - 20 років 9 місяців 17 днів) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 09.09.2025 року за №047350008825 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
21.11.2025р. представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 02.09.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пакетом документів. Рішення про відмову у призначенні пенсії за № 047350008825 від 09.09.2025 приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. За доданими документами встановлено: Вік Позивача 55 років 01 місяць 26 днів. Страховий стаж особи становить 27 років 11 місяців 22 дні. Пільговий стаж особи становить 8 років 14 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано усі періоди. Зазначає, що згідно поданих документів до заяви зараховано зокрема: - період з 25.04.1990 по 25.06.1994 догляду за дитиною ОСОБА_2 та період догляду за дитиною ОСОБА_3 зарахувано до страхового стажу Позивача, що становить 4 роки 2 місяці 1 день; - період роботи з 24.11.2004 по 11.01.2009 за професією лампівник дільниці вентиляції та техніки безпеки №1 з повним робочим днем на поверхні зараховано до пільгового стажу, що становить 4 роки 3 місяці; - період роботи з 06.09.2021 по 31.07.2025 за професією електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці стаціонарного обладнання з повним робочим днем зараховано до пільгового стажу, що становить 3 роки 11 місяців. Період роботи з 12.01.2009 по 05.09.2021 за професією електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування на дільниці не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня уточнююча довідка, яка підтверджує пільговий характер роботи.
27.11.2025р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що 02.09.2025 позивач звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 047350008825 від 09.09.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. З огляду на вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, отже, вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії протирічать нормам чинного законодавства та обставинам справи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 02.09.2025р. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатом розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 09.09.2025 року за № 047350008825 про відмову в призначені пенсії. Зазначено, що вік заявниці становить 55 років 1 місяць 26 днів, страховий стаж - 27 років 11 місяців 22 дні, пільговий стаж - 8 років 14 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Позивач вважає, що рішення про відмову є протиправним, оскільки Пенсійний фонд не врахував періоди догляду за дітьми, які відповідно до законодавства підлягають зарахуванню до страхового стажу; пільговий стаж за Списком № 2, зокрема періоди роботи ламповщиком з 24.11.2004 по 12.01.2009 та електрослюсарем з 12.01.2009 по 09.09.2025, підтверджений трудовою книжкою та результатами атестації робочих місць, не був повною мірою врахований; відмова суперечить принципу правової визначеності, викладеному в рішенні Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, а також нормам Конституції України та міжнародним зобов`язанням України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) (далі Порядок № 22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) (далі по тексту Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_4 періоди: з 28.04.1990 по 28.04.1993 - період догляду за дитиною ОСОБА_2 (свідоцтво про народження № 109 від 28.04.1990); з 26.06.1991 по 26.06.1994 - період догляду за дитиною ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 19.10.1991), а також зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період з 24.11.2004 по 12.01.2009 - період роботи ламповщиком за Списком № 2, підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_3 ; з 12.01.2009 по 09.09.2025 - період роботи електрослюсарем за Списком № 2, підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_3 .
Відповідно до розрахунку форми РС-право, періоди догляду за дитиною з 28.04.1990 по 28.04.1993, з 26.06.1991 по 26.06.1994 враховані до страхового стажу, про що свідчить запис в рядку періоди: з 28.04.1990р. по 25.06.1994р. - догляд за дитиною до 3 років. Крім того, суд вбачає і врахування періоду з 24.11.2004 по 12.01.2009р. за Списком №2. Позивач в позовній заяві лише вказує про неврахування вказаних періодів до страхового та пільгового стажу, однак доказів цьому не надає.
З огляду на наведене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог в цій частині, а відтак такі вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо неврахування спірного періоду роботи з 12.01.2009 по 09.09.2025 до пільгового стажу за Списком № 2, суд зазначає про таке.
Відповідно до розрахунку форми РС- право, до пільгового стажу позивача за Списком №2 зарахований період з 06.09.2021р. по 31.07.2025р.
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач з 12.01.2009р. переведена електрослюсарем, з 31.08.2021р. звільнена порядком переведення. З 06.09.2021р. прийнята електрослюсарем. Трудова книжка також має відмітки про атестацію робочого місця за Списком №2.
З огляду на наведене, період роботи з 12.01.2009р. по 31.08.2021р., 01.08.2025р. по 09.09.2025р. підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.
Наведені обставини свідчать про необґрунтованість оскаржуваного рішення пенсійного органу, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.09.2025 № 047350008825 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 підлягає скасуванню судом.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає що оскільки оскаржуване рішення прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області то саме цей державний орган повинен здійснити повторний розгляд заяви позивача.
Щодо вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що відповідач, виконуючи зазначене рішення суду, повинен буде здійснити розрахунок пільгового стажу позивача.
Суд звертає увагу, що у рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо здійснення розрахунку пільгового стажу позивача, а також вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначати пенсію, у зв`язку з чим вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем частково доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області понесені судові витрати в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.09.2025 №047350008825 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи електрослюсарем з 12.01.2009р. по 31.08.2021р., 01.08.2025р. по 09.09.2025р., який підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_3 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, подану 02.09.2025р., з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна