РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року	м. Рівне	№460/3714/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, 
В С Т А Н О В И В:
1. Стислий виклад позицій учасників справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся через свого представника до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з адміністративним позовом (позовною заявою) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача нарахувати і виплати позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 14.10.2023 по 16.10.2023, з 16.10.2023 по 03.11.2024, з 03.11.2023 по 12.12.2023, з 12.12.2023 по 27.12.2023, з 19.02.2024 по 29.02.2024, з 29.02.2024 по 28.03.2024, з 29.03.2024 по 26.04.2024, з 26.04.2024 по 28.05.2024, з 28.05.2024 по 03.07.2024, з 04.07.2024 по 19.07.2024, з 19.07.2024 по 06.08.2024, з 07.08.2024 по 17.09.2024, з 23.10.2024 по 31.10.2024 включно внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщин..
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає про те, що він перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 та під час виконання бойового завдання отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Зазначає, що абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінет Міністрів України 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Позивач зауважує, що додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, однак відповідач такої доплати позивачу у спірні періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням не нараховував та не виплачував у збільшеному до 100000,00 грн розмірі, а тому такі дії відповідача позивач вважає протиправним та просить задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та подав до суду свій відзив, де в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначає, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №604 від 26.02.2025 «Про призначення службового розслідування за фактом невиплати грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 » призначено службове розслідування з метою уточнення підстав для виплати грошового забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_1 , за наслідками проведення якого прийнято наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 №1748, яким серед іншого вирішено виплатити щомісячне грошове забезпечення за травень, червень, липень, серпень, вересень 2024 року та додаткову винагороду з розрахунку 100000 гривень за період з 19.03.2024 по 31.03.2024, з 19.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 31.07.2024, з 01.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 17.09.2024 на підставі внесених змін до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 . Крім того зауважує, що грошове забезпечення та додаткова винагорода за період часу з 14.10.2023 по 19.03.2024 були виплачені позивачу незалежно від проведення вищевказаного службового розслідування, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2025 №1652/5. З огляду на вказане відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
Позовна заява подана до суду 27.02.2025 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 27.02.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.
Ухвалою від 03.03.2025 суд зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення позивачу цієї ухвали та встановив позивачу спосіб усунення недоліків вказаної позовної заяви, а саме подання позивачем до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом із обґрунтуванням та відповідними доказами поважності причин такого пропуску.
06.03.2025 на виконання ухвали суду від 03.03.2025 позивач через свого представника подав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою та відповідним обґрунтуванням поважності причин пропущення ним шестимісячного строку для звернення до суду із вказаним позовом.
Ухвалою від 10.03.2025 суд поновив позивачу строк звернення до суду із позовною заявою, прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав до суду 26.03.2025 року відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.
02.06.2025 відповідач подав до суду із заяву про закриття провадження у справі.
На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).
З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.
13.10.2023 ОСОБА_1 (позивач) за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини та під час виконання бойового завдання отримав поранення пов`язане з захистом Батьківщини, а саме МВТ, множинні осколкові поранення обох кінцівок з переломами обох великогомілкових кісток, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25.11.2023 №651/10224 виданої командиром Військової частини НОМЕР_2 .
Після отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікування у такі періоди: 
- з 14.10.2023 по 16.10.2023 згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №17102; 
- з 16.10.2023 по 03.11.2023 згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №12794; 
- з 03.11.2023 по 12.12.2023 згідно з епікризом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону; 
- з 12.12.2023 по 27.12.2023 згідно з випискою із історії хвороби №29554/1458; 
- з 19.02.2024 по 29.02.2024 згідно з випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №5578, 
- з 29.02.2024 по 28.03.2024 згідно з виписним епікризом №957; 
- з 29.03.2024 по 26.04.2024 згідно з направленням ВЛК в/ч НОМЕР_3 перебував на реабілітації у КНП «Клеванська лікарня ім. М. Вервеги»; 
- з 26.04.2024 по 28.05.2024 згідно з випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №3849; 
- з 28.05.2024 по 03.07.2024 згідно з епікризом №3993/673; 
- з 04.07.2024 по 19.07.2024 згідно з епікризом №4931/871; 
- з 19.07.2024 по 06.08.2024 згідно з епікризом №651; 
- з 07.08.2024 по 17.09.2024 згідно з випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №7234; 
- з 23.10.2024 по 31.10.2024 згідно з випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №9552.
Відповідно до довідки ВЛК в/ч НОМЕР_3 від 28.03.2024 №648 позивачу 28.03.2024 було проведено медичний огляд ВЛК та встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання, а саме: "Наслідки мінно-вибухової травми 13.10.2023. множинні вогненальні осколкові поранення м`яких тканин правої кисті, правого стегна, лівої гомілки; вогнепальне осколкове сліпе поранення правої гомілки з вогнепальним багатоуламковим переломом середньої третини діафізу великогомілкової кістки з дефектом кісткової тканини та м`яких тканин, лівої стопи з вогнепальними переломами другої, третьої плеснових кісток, правої стопи з переломом третьої плеснової кістки, таранної кісток з наявністю сторонніх тіл; операцій: 13.10.2023 первинна хірургічна обробка ран, позавогнищевий металоостеосинтез апаратом зовнішньої фіксації правої гомілки; (15.10.2023, 17.10.2023, 20.10.2023, 24.10.2023. 27.10.2023. 04.11.2023, 06.11.2023, 08.11.2023, 10.11.2023, 13.10.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 18.11.2023. 21.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 30.11.2023, 04.12.2023) етапні хірургічні обробки ран; 20.02.2024 пластика дефекту м`яких тканин гомілки повно шаровим лоскутом на судинній ніжці вигляді незміцнілих післяопераційних рубців, консолідованих переломів другої, третьої плеснових кісток лівої стопи, третьої плеснової кістки, таранної кісток правої стопи з наявністю сторонніх тіл, консолідуючого перелому правої великогомілкової кістки з дефектом кісткової тканини фіксованого стержневим апаратом зовнішньої фіксації з наявністю сторонніх тіл (металевих уламків) з тимчасовим порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких. (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року)". 
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не виплати йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.
4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.
Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (далі - Постанова №704), установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває і наразі.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168, абзацом першим пункту 1 якої (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
При цьому абзацами 3-4 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з абз.1, 2 п.2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
При цьому Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 (далі - Порядок №260).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з п.9, п.10 розділу XXXIV Положення №260 (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Пунктом 12 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Тобто, норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 у справі №520/16191/23 та від 27.11.2024 у справі №380/20587/23.
Згідно з п.13 розділу XXXIV Положення №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою ж для виплати вказаної додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем, а також висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з яким отримане військовослужбовцем поранення кваліфікується як тяжке. Вказані документи, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Таким чином, нормами Постанови №168 та Порядку №260 встановлено три умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме:
1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
2) ступінь важкості такого поранення має бути визначений як «тяжке поранення»;
3) факт перебування у відпустці для лікування у звязку із отриманням такого поранення (контузії, травми або каліцтва).
При цьому, ані Постанова №168, ані Порядок №260 не містять жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Аналогічні правові висновки щодо наявності підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, тау відпустці за станом здоров`я викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі №380/27432/23, від 05 червня 2025 року у справі №520/16421/23 та від 19 червня 2025 року у справі №480/9155/23.
Главою 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 №1109/15800 (далі Положення №402), визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Так, згідно з пунктами 21.1, 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п.п. «а», п.п. «б» п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва). Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі. На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця. Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.09.2024 у справі №340/5390/22 та від 30.05.2025 у справі №380/27432/23.
Суд з матеріалів справи встановив, що позивач 13.10.2023 за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини та під час виконання бойового завдання отримав поранення пов`язане з захистом Батьківщини, а саме МВТ, множинні осколкові поранення обох кінцівок з переломами обох великогомілкових кісток, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25.11.2023 №651/10224 виданої командиром військової частини НОМЕР_2 .
Також з наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що позивач після отриманого поранення перебував у закладах охорони здоров`я, зокрема у такі періоди: з 14.10.2023 по 16.10.2023, з 16.10.2023 по 03.11.2023, з 03.11.2023 по 12.12.2023, з 12.12.2023 по 27.12.2023, з 19.02.2024 по 29.02.2024, з 29.02.2024 по 28.03.2024, з 29.03.2024 по 26.04.2024, з 26.04.2024 по 28.05.2024, з 28.05.2024 по 03.07.2024, з 04.07.2024 по 19.07.2024, з 19.07.2024 по 06.08.2024, з 07.08.2024 по 17.09.2024, з 23.10.2024 по 31.10.2024.
Крім того, у матеріалах справи наявна довідка ВЛК в/ч НОМЕР_3 від 28.03.2024 №648, згідно якої позивачу 28.03.2024 було проведено медичний огляд ВЛК та встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання, а саме: Наслідки мінно-вибухової травми 13.10.2023. множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин правої кисті, правого стегна, лівої гомілки; вогнепальне осколкове сліпе поранення правої гомілки з вогнепальним багатоуламковим переломом середньої третини діафізу великогомілкової кістки з дефектом кісткової тканини та м`яких тканин, лівої стопи з вогнепальними переломами другої, третьої плеснових кісток, правої стопи з переломом третьої плеснової кістки, таранної кісток з наявністю сторонніх тіл; операцій: 13.10.2023 первинна хірургічна обробка ран, позавогнищевий металоостеосинтез апаратом зовнішньої фіксації правої гомілки; (15.10.2023, 17.10.2023, 20.10.2023, 24.10.2023. 27.10.2023. 04.11.2023, 06.11.2023, 08.11.2023, 10.11.2023, 13.10.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 18.11.2023. 21.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 30.11.2023, 04.12.2023) етапні хірургічні обробки ран; 20.02.2024 пластика дефекту м`яких тканин гомілки повно шаровим лоскутом на судинній ніжці вигляді незміцнілих післяопераційних рубців, консолідованих переломів другої, третьої плеснових кісток лівої стопи, третьої плеснової кістки, таранної кісток правої стопи з наявністю сторонніх тіл, консолідуючого перелому правої великогомілкової кістки з дефектом кісткової тканини фіксованого стержневим апаратом зовнішньої фіксації з наявністю сторонніх тіл (металевих уламків) з тимчасовим порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких. (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року). 
Зі змісту позовної заяви слідує, що за період перебування позивача на лікуванні у закладах охорони здоров`я з 14.10.2023 по 16.10.2023, з 16.10.2023 по 03.11.2024, з 03.11.2023 по 12.12.2023, з 12.12.2023 по 27.12.2023, з 19.02.2024 по 29.02.2024, з 29.02.2024 по 28.03.2024, з 29.03.2024 по 26.04.2024, з 26.04.2024 по 28.05.2024, з 28.05.2024 по 03.07.2024, з 04.07.2024 по 19.07.2024, з 19.07.2024 по 06.08.2024, з 07.08.2024 по 17.09.2024, з 23.10.2024 по 31.10.2024 внаслідок отриманого поранення 13.10.2023, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову грошову винагороду збільшену до 100000 гривень відповідно до Постанови №168.
Водночас, відповідач у своєму відзиві та заяві від 03.06.2025 стверджує, що у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, йому у повному обсязі нараховувалось як грошове забезпечення так і додаткова грошова винагорода у відповідності до Постанови №168, з урахуванням також проведеного службового розслідування, за наслідками якого позивачу було донараховано грошове забезпечення у період його перебування на лікуванні після отриманого поранення. 
Суд з матеріалів справи встановив, що Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2025 №604 «Про призначення службового розслідування за фактом невиплати грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 » було проведено службове розслідування, за наслідками проведення якого складено акт службового розслідування (із доданими матеріалами) та прийнято наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 №1748.
Вказаним наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 №1748 «Про результати проведеного службового розслідування за фактом не виплати грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 », було серед іншого встановлено та вирішено таке: 
1) встановлено, що знайшли своє місце підстави для перерахунку додаткової винагороди та щомісячної премії з розрахунку 100 тисяч гривень на місяць старшому лейтенанту ОСОБА_2 за період з 19.03.2024 по 31.03.2024 року, з 19.05.2024 по 31.05.2024 року, з 01.06.2024 по 30.06.2024 року, з 01.07.2024 по 31.07.2024 року, з 01.08.2024 по 31.08.2024 року, з 01.09.2024 по 17.09.2024 року; 
2) начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 надано вказівки підготувати проект наказу щодо внесення змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про виплату додаткової винагороди та грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за відповідні місяці (детально зазначено у пункті 3 резолютивної частини Наказу №1748); 
3) начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 надано вказівку, відповідно п. 15 розділу І наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, за результатами проведення службового розслідування за фактом невиплати грошового забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_2 виплатити щомісячне грошове забезпечення за травень, червень, липень, серпень, вересень 2024 року та додаткову винагороду з розрахунку 100000 гривень за період з 19.03.2024 по 31.03.2024, з 19.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 31.07.2024, з 01.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 17.09.2024 на підставі внесених змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 .
Як слідує з наданої відповідачем довідки про суму нарахованого позивачу грошового забезпечення від 24.03.2025, позивачу нараховано відповідачем додаткову грошову винагороду у січні 2024 року у розмірі 41935,49 грн, у лютому та квітні 2024 року у розмірі 100000,00 грн щомісяця, у березні та червні 2024 року додаткова винагорода нарахована у сумі 58064,51 грн за кожен місяць, а у період з червня по вересень 2024 року сума нарахованої позивачу додаткової грошової винагороди склала 0,00 грн.
Водночас суд зауважує, що відповідачем самостійно усунуто обставини, за яких позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода у повному обсязі за період перебування позивача на лікуванні у закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення. Зокрема, вказане підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів від 23.05.2025 виданою АТ КБ «Приватбанк», з якої суд встановив, що відповідачем на виконання вищевказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.05.2025 №1748 проведено донарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у загальному розмірі 455476,98 грн. 
При цьому таке донарахування та виплата позивачу додаткової грошової винагороди прослідковується також з наданої відповідачем довідки про суму нарахованого позивачу грошового забезпечення від 31.05.2023 №1652/5, згідно якої сума додаткової грошової винагороди позивачу розрахована таким чином: у жовтні 2023 року у розмірі 90322,59 грн, у листопаді 2023 року - 100000,00 грн, у грудні 2023 року – 96774,19 грн, у січні року 2024 – 41935,49 грн, з лютого 2024 року по серпень 2024 року – по 100000,00 грн щомісячно. 
Отже, у матеріалах справи наявна довідка АТКБ «Приватбанк» від 23.05.2025, яка підтверджує нарахування та фактичну виплату позивачу спірної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, а також довідка ВЧ НОМЕР_1 від 31.05.2023 №1652/5, з якої суд у ході розгляду справи встановив, що у період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода за період його перебування на лікуванні внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини пропорційно дням перебування позивача на такому лікуванні, а відтак відповідач самостійно виконав вимоги Постанови №168 та здійснив такі нарахування позивачу додаткової грошової винагороди у вказаному періоді.
Водночас, з довідки ВЧ НОМЕР_1 від 31.05.2023 №1652/5 також слідує, що у вересні 2024 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода за період перебування позивача на лікуванні внаслідок отриманого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. 
Як суд вже встановив вище, позивач у період з 07.08.2024 по 17.09.2024 згідно виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №7234 перебував на лікуванні у КНП «Березнівська ЦМЛ» з діагнозом множинні переломи обох кісток правої гомілки, що відповідає пораненню зазначеному у довідці про обставини травми від 25.11.2023 №651/10224.
З вказаного слідує, що у вересні 2024 року, а зокрема у період з 01.09.2024 по 17.09.2024, позивач перебував на лікуванні, пов`язаному з отриманим пораненням 13.10.2023, а відтак має право на нарахування та виплату йому додаткової грошової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що протиправно проігноровано відповідачем. 
Водночас, щодо позовних вимог позивача в частині нарахування та виплати йому такої додаткової грошової винагороди за період його лікування внаслідок отриманого поранення з 23.10.2024 по 31.10.2024, то суд зазначає, що згідно наявного у матеріалах справи витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2024 №284 позивача з 28.09.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, а відтак у вказаному періоді у відповідача не було обов`язку нараховувати позивачу будь-які види грошового забезпечення, враховуючи що з 28.09.2024 позивач уже не має статусу військовослужбовця, знятий з усіх видів забезпечення у ВЧ НОМЕР_1 , а тому у цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 
Отже, оскільки в період з 01.09.2024 по 17.09.2024 позивач у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, проходив лікування в закладах охорони здоров`я, він має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а відтак слід зобов`язати відповідача здійснити таке нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у вказаному періоді. 
Водночас, що стосується інших періодів перебування позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення та відповідно права на нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди внаслідок такого лікування, то суд уже зазначив вище, що відповідач добровільно виконав вимоги норм Постанови №168 та визнав за позивачем право на нарахування та виплату такої додаткової грошової винагороди та здійснив таку виплату позивачу додаткової винагороди за період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким судом надано оцінку у цьому рішенні. 
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні за період з 01.09.2024 по 17.09.2024.
6. Розподіл судових витрат.
З огляду на приписи чинного законодавства при зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав по суті обґрунтованою позовну вимогу позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його до вчинення певних дій, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2024 по 17.09.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2024 по 17.09.2024 та з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ); 
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ). 

Суддя       Олександр МАКСИМЧУК