Справа № 383/278/26
Номер провадження 3/383/111/26

ПОСТАНОВА

10 березня 2026 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Замша О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №482827, складеного 13.02.2026 року, за провину ОСОБА_1 поставлено те, що вона ухилилась від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення належного догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній невідомим предметом травмував собі 4-й палець лівої кісті, а саме отримав відкритий внутрішньосуглобовий перелом. Вказано на повторне ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законом обов`язків по догляду за своїм малолітнім сином, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим повідомленням на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, документи, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 2 ст. 184 КУпАП встановлює відповідальність за дії передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення
Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією нормою вказаної статті полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Під ухиленням необхідно розуміти намагання не робити чого-небудь, не брати участь в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №482827, складеного 13.02.2026 року, вбачається, що о 17 год. АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення належного догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній невідомим предметом травмував собі 4-й палець лівої кісті, а саме отримав відкритий внутрішньосуглобовий перелом.
Описані дії не охоплюються складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не конкретизують дій саме особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
До суду не надано доказів того, що дії ОСОБА_1 та які саме дії, привели до травмування малолітнього сина ОСОБА_2 . 
З письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що дитина 27.01.2026 року перебувала з бабусею - ОСОБА_3 , саме ОСОБА_3 повідомила про травмування та доставлення дитини до лікарні. Обставини травмування ОСОБА_1 не повідомляла.
З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона є бабусею ОСОБА_4 , 2012 року народження. Перебувала з ним у гостях знайомих, онук грався з іншими дітьми в кімнаті. Вона почула крик, а коли зайшла у кімнату побачила, що рука онука у крові. Викликала медичну допомогу. Після огляду було виявлено перелом пальця.
Суд прийшов до висновку, що ініціатором складення протоколу не надано доказів того, що ОСОБА_1 як мати, не створила належних умов проживання, навчання та виховання її сина  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема не займається його доглядом, що мало наслідком травмування дитини.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.
Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Зі змісту статей 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП не були встановлені конкретні дії, як ознаки складу адміністративного правопорушення, які б вказували на неналежне виконання батьківських обов`язківОСОБА_1 та відповідно на склад правопорушення. З цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.
Окрім того, протокол складено за ч.2 ст.184 КУпАП, що передбачає повторне протягом року вчинення правопорушення. Разом з тим, до матеріалів додано копію постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2-026 року, якою провадження  у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає чинності після закінчення строку подання скарги.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя         Олена ЗАМША