Справа № 758/550/25 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року         м. Київ   
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Левицької Я.К.,
за участю: секретаря судового засідання Новіцької О.К.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Шляхової М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму у розмірі 476 389,31 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2024 року, о 16 год. 00 хв., в м. Київ, на Подільському узвозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «MERCEDESBENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2024р. у справі № 758/4954/24, яка набрала законної сили 28.05.2024р., визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водія транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 . 30.05.2024р. на підставі полісу № 219676325 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "УНІКА" сплачено на користь ОСОБА_2 160 000,00 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, відповідно до Висновку експерта № 185 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , складеним 28.10.2024р., вартість матеріального збитку, завданого Позивачу внаслідок ДТП, на дату оцінки складає 636 389, 31 грн. Відтак, оскільки вартість майнового збитку, завданого Позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини Відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з Відповідача, як винної особи, на користь Позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, тобто 476 389,31 грн.
Ухвалою суду від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
06.03.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що єдиним документом, котрий було долучено до позовної заяви для визначення розміру матеріального збитку є висновок експерта № 185. Водночас протоколу огляду транспортного засобу, за яким суд міг би з`ясувати перелік пошкоджень та їх обсяг позивачем не надано, що унеможливлює оцінку в повній мірі обставин справи. Позивач зазначає, що звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування і остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 160 000 грн. Проте на підтвердження цього факту позивач не надав жодного доказу: до кого звертався Позивач, ким, коли, на підставі яких документів і яку саме суму було відшкодовано Позивачу. Позивачем зроблено безпідставний, необґрунтований розрахунок несплаченої різниці між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та визначено суму позовних вимог у розмірі 476 389,31 грн. Також Позивачем не було надано жодних документів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту, жодних інших звітів та протоколів огляду, на підставі яких ПрАТ «УНІКА» було виплачено Позивачу страхове відшкодування. Відповідно, невідомо чи взагалі відбувся ремонт та яким чином розраховувалась вартість відновлювального ремонту. Експерт в своєму висновку також не посилався на документи, на підставі яких була вирахувана вартість ремонту. Окрім цього, Позивач не надав достовірних доказів причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та пошкодженнями автомобіля, які враховані у вартість відновлювального ремонту. Відтак, представник відповідача просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 05.05.2025 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено судову транспортно - товарознавчу експертизу.
18.08.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно - товарознавчої експертизи від 11.07.2025 року № 4932/25-54 КНДІСЕ, у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.08.2025 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 20.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
13.11.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, у яких зазначено, що автомобіль, який належить позивачу відремонтований за власний рахунок позивача. Дана обставина має важливе значення для законного вирішення даної справи, оскільки при встановленні факту проведення ремонту пошкодженого автомобіля, будь-яке автотоварознавче дослідження, у даному випадку в матеріалах справи є три докази, які визначають вартість відновлювального ремонту, в тому числі судова експертиза, втрачає статусу належного доказу розміру заподіяних збитків. У такому разі, визначальними доказами слугують виключно розрахункові документи, у яких відображено розмір реально понесених позивачем витрат.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, наведених у відзиві та додаткових письмових поясненнях. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що 15.04.2024 року, о 16 год. 00 хв., в м. Київ, на Подільському узвозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «MERCEDESBENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження. 
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 17.05.2024 року у справі № 758/4954/24, яка набрала законної сили 28.05.2024 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водія транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована ПрАТ "УНІКА" на підставі полісу № 219676325 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 160 000, 00 грн.
24.04.2024 року проведено огляд колісного транспортного засобу транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , який відображено у Акті (протоколі) ФОП ОСОБА_4 
24.04.2024 року також проведено технічний огляд транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , експертом ОСОБА_5 , який відображено у Протоколі технічного огляду б/н.
Відповідно до страхового акту/наказу ПрАТ "УНІКА" № 18300839225/1 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 становить 270 235,98 грн, вартість складових, що підлягають заміні - 379 586,55 грн, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу - 270 235,98 грн, сума розрахунку страхового відшкодування - 160 000 грн.
30.05.2024 року на підставі полісу № 219676325 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "УНІКА" сплачено на користь ОСОБА_2 160 000 грн страхового відшкодування.
Разом з тим, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зноса складових необхідних під час ремонту визначена у розмірі 636 389,31 грн, що підтверджується Висновком експерта № 185 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , складеним 28.10.2024 року судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем; вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 1 107 704,92 грн.
Понесення витрат на відновлювальний ремонт автомобіля позивач підтверджує рахунком-фактурою № 22247 від 10.10.20024 року на суму 94 730 грн, нарядом замовлення № 22247 від 10.10.2024 року на суму 94 730 грн, видатковою накладною № 22247 від 10.10.2024 року на суму 94 730 грн, актом виконаних робіт № 22247 від 10.10.2024 року на суму 94 730 грн, платіжною інструкцією від 11.03.2026 року на суму 94 730 грн; специфікацією № 23962 від 04.02.2025 року на суму 383 220 грн, рахунком-фактурою № 23962 від 04.02.2025 року на суму 383 220 грн, нарядом замовлення № 23962 від 04.02.2025 року на суму 383 220 грн, видатковою накладною № 23962 від 04.02.2025 року на суму 383 220 грн, актом виконаних робіт № 23962 від 04.02.2025 року на суму 383 220 грн, платіжною інструкцією від 10.03.2026 року на суму 383 220 грн; рахунком-фактурою № 24151 від 17.02.2025 року на суму 171 110 грн, нарядом замовлення № 24151 від 17.02.2025 року на суму 171 110 грн, видатковою накладною № 24151 від 17.02.2025 року на суму 171 110 грн, актом виконаних робіт № 24151 від 17.02.2025 року на суму 171 110 грн, платіжною інструкцією від 11.03.2026 року на суму 171 110 грн.
02.01.2025 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 із вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка залишена відповідачем без виконання. 
Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4935/25-54 від 11.04.2025 року, складеного судовим експертом Єрмоленко О.О., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.04.2024 року, в цінах станом на дату ДТП, на 15.04.2024 року, складала 1 021 045,08 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.04.2024 року, в цінах станом на дату ДТП, на 15.04.2024 року, складала 637 749,15 грн.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У відповідності до приписів статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (тобто реальні збитки). При цьому приписи статті 1192 Цивільного кодексу України передбачають, що розмір збитків до відновлення пошкодженої речі, тобто, приведення її у той стан, який існував до пошкодження (у даному випадку до ДТП). Тобто, таке відновлення не є поліпшенням стану пошкодженої речі у порівнянні із тим, який існував до ДТП. Між тим, якщо автомобіль мав певний знос, у тому числі й його пошкоджені деталі, що підлягають заміні, то заміна їх саме на нові буде поліпшенням стану вказаного автомобіля, тобто, по суті, необґрунтованим збагаченням його власника за рахунок відповідача.
Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затв. Наказом Мінюсту України та Фонду держмайна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, з подальшими змінами та доповненнями) визначає, що вартість матеріального збитку визначається як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (п. 8.3 Методики, у якому також наводиться відповідна формула).
Як убачається з матеріалів справи, Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди у вигляді різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу (636 389,31 грн) та отриманим страховим відшкодуванням (160 000 грн), завдану за наслідками неправомірних дій відповідача під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Суд бере до уваги вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, визначеного на підставі Висновку експерта № 185 від 28.10.2024 року, оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, визначеного на підставі Висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4935/25-54 від 11.04.2025 року, є більшою і становить 637 749,15 грн, при цьому позивач не збільшив розмір позовних вимог у зв`язку з таким висновком експерта.
Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що матеріальна шкода завдана Відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у зв`язку із порушенням ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов`язання як щодо вартості матеріальної шкоди, заподіяної Позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб`єкта правопорушення, Відповідача по справі ОСОБА_3 , та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями Відповідача та завданими Позивачу матеріальними збитками.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_2 про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на її користь різниці між фактичним розміром шкоди (матеріальним збитком) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 476 389,31 грн.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Позивачем були здійснені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 763, 89 грн, що підтверджується квитанцією від 09.01.2025 року, та витрати на проведення експертизи по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «MERCEDES BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 12 000 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 100 від 19.09.2024р., платіжною інструкцією № 58Р2-700В-В319-ААК6 від 24.10.2024 р. та актом № 185 виконаних робіт від 28.10.2024р.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи задоволення судом позовних вимог, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню зазначені судові витрати.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму у розмірі 476 389 (чотириста сімдесят шість тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 31 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 763 (чотири тисяч сімсот шістдесят три) грн 89 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя         Я.К. Левицька