ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 лютого 2026 року	Справа №160/31841/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: 05.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження 76630352, винесену 11.09.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у державного виконавця не було підстав закінчувати виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Дніпропетроовського окружного адміністративного суду №160/23082/24, оскільки рішення суду не було виконане боржником, а, відтак, постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
18 листопада 2025 року від відповідача Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження АСВП №76630352 з примусового виконання виконавчого листа №160/23082/24, виданого 12.11.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2023 №ФД105142. Рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення виконуються згідно розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем за заявою стягувача 25.11.2024 на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржника було проінформовано про необхідність виконати рішення у строк протягом 10 робочих днів, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження. Відповідно до офіційного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропропетровській області рішення суду від 09.10.2024 у справі 160/23082/24 проведено перерахунок пенсії стягувача. Доплата за період з 01.04.2019 до 31.03.2025 у розмірі 338 491.14 грн. будездійснена при надходженні відповідного фінансування для виплат сум, нарахованих за рішеннями судів у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. З огляду на те, що вимоги виконавчого документа в повному обсязі виконанні не були, 31.01.2025 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. та попереджено боржника про кримінальну відповідальність, за невиконання рішення суду без поважних причин. В подальшому відповідачем повторно було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн. та попереджено його про кримінальну відповідальність. Також, державним виконавцем направлено поштовим зв`язком до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено, рішення без участі боржника виконати неможливо, тому керуючись вимогами п. 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження було завершено та 11.09.2025 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, копії якої з оригіналом виконавчого листа направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та сторонам виконавчого провадження поштовим зв`язком. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
20 листопада 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в який позивач не погоджується з викладеними відповідачем у відзиві обставинами, з огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як боржником у ВП №76630352 не було повністю виконано рішення Дніпропетровського адміністративного суду у справі №160/23082/24, оскільки після проведення перерахунку сума доплати за вказаний період з 01.04.2019 до 31.01.2022 в розмірі 338 491, 14 грн. не була виплачена стягувачу, з огляду на що завершення виконавчого провадження є безпідставним.
21 листопада 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що на виконання рішення суду Головним управлінням ПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2023 №ФД105142. Отже, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі відповідної довідки виконані Головним управлінням у порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. В жовтні 2025 року було проведено виплату доплати за рішенням суду в сумі 187,35 грн згідно з Порядком здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821. Решта заборгованості буде виплачена після надходження відповідного фінансування. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.10.2023 №ФД105142.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.10.2023 №ФД105142, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 набрало законної сили 11.11.2024.
12.11.2024 року видано виконавчий лист з виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024.
Позивач звернув для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 12.11.2024 у справі №160/23082/22.
25.11.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №76630352 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.05.2025 у справі 160/23082/24 проведено перерахунок пенсії стягувача. 
Доплата за період з 01.04.2019 до 31.03.2025 у розмірі 338 491.14 грн. буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплат сум, нарахованих у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.
31.01.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 та вимог державного виконавця.
28.08.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області повторно винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 та вимог державного виконавця.
11.09.2024 начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області складено Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку статей 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.
11.09.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76630352, на підставі пункту 11 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Не погодившись з винесеною постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За приписами ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Закон №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до вимог ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Судом в ході розгляду справи було встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від посадовою особою відповідача проведено наступні виконавчі дії:
31.01.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 та вимог державного виконавця.
28.08.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області повторно винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23082/24 від 09.10.2024 та вимог державного виконавця.
11.09.2024 начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області складено Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку статей 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.
Також, отримано письмові пояснення від боржника, а саме: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено лист «Про виконання рішення суду» від 05.05.2025 №0400-010805-5/86200, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі №160/23082/24 проведено перерахунок пенсії стягувача. 
Доплата за період з 01.04.2019 до 31.03.2025 у розмірі 338 491,14 грн. буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплат сум, нарахованих у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.
Інших виконавчих дій державними виконавцями в рамках ВП №76630352 не вчинялося.
Отже, суд зауважує, що закінчення виконавчого провадження після направлення повідомлення органам досудового розслідування для притягнення винних осіб до відповідальності є наслідком вжиття всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та встановлення неможливості такого виконання, тобто встановлення того факту, що механізми та інструменти, якими закон наділяє виконавця при виконанні рішень про зобов`язання боржника вчинити певні дії, є вичерпаними.
З копій матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем до суду вбачається, що вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення кримінального правопорушення) є належними заходами виконання судового рішення, а тому, у державного виконавця були підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому у суду відсутні підстави для скасування спірної постанови.
Суд акцентує увагу на тому, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає інших заходів впливу на боржника, який особисто повинен виконати рішення, окрім штрафу, і після того як відповідач в цій справі вичерпав такі заходи, закон імперативно вимагає від виконавця надіслати до органу досудового слідства повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та закінчити виконавче провадження, що і було вчинено відповідачем. Обставини, на які посилається позивач, не стосуються суті спору та не входять до предмету доказування в даній справі.
При цьому, суд наголошує на тому, що закінчення виконавчого та правомірність дій державного виконавця у виконавчому провадженні, яке закінчено у зазначений вище спосіб не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Згідно до ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 9, 241-246, 250, 251, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон