Справа № 373/3847/25
Провадження № 2/373/576/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року        м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області 
під головуванням судді     Свояка Д.В.
розглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:
Представниця позивача – Хитрова Л.В. звернулася до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 20.03.2024 в розмірі 99843,48 грн; стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою 20.03.2024 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 91600,00 грн на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 18% річних.
Проте, у зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 05.12.2025 становить 99843,48 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту – 91600,00 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом – 8243,48 грн.
Відповідачка у відзиві на позов просить зупинити провадження у справі, посилаючись на те, що кредитний договір був оформлений шахраями, з приводу чого вона звернулася з відповідною заявою до поліції. Відомості про вказану подію були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Матеріалами кримінального провадження спростовуються викладені у позовній заяві обставини. Вважає неможливим ухвалення рішення у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у вказаному кримінальному провадженні.
Представниця позивача у відповіді на відзив зазначила, що перерахування третій особі коштів, отриманих за вказаним кредитним договором, було здійснене особисто відповідачкою. Будь-яких втручань інших осіб у обліковий запис відповідачки у застосунку «Приват24» виявлено не було, що свідчить про те, що всі дії, спрямовані на укладення кредитного договору, були вчинені особисто ОСОБА_1 , без ініціювання транзакції сторонніми особами. Крім того, зазначає, що відповідачкою на її мобільному пристрої було особисто встановлено програму віддаленого доступу. Вважає відмову відповідачки від сплати заборгованості за кредитним договором не обґрунтованою, такою, що суперечить вимогами чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами по справі договору.
Відповідачка у запереченнях на відповідь на відзив зазначила, що будь-яких дій, спрямованих на укладення вказаного кредитного договору, вона не здійснювала. Під управлінням працівників служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк» нею були вжиті заходи (в тому числі і встановлення на мобільному телефоні програми віддаленого доступу) щодо повернення кредитних коштів банку через страхового агента ОСОБА_2 . Вважає неправомірним стягнення з неї, як потерпілої у вказаному кримінальному провадженні, заборгованості за кредитним договором.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: 
Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження в цій справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 
19.01.2026 надійшов відзив на позов.
22.01.2026 надійшла відповідь на відзив.
03.02.2026 надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Судом встановлено наступні обставини:
20.03.2024 між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання його відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.
За умовами договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 91600,00 грн на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% в місяць (18% річних).
До позову також додані копії анкети-опитувальника фізичної особи, паспорта споживчого кредиту та графіку платежів.
Також до позову додані скриншоти зміни акаунту в додатку «Приват24», архіву повідомлень, архіву записів телефонних розмов на сервісі «Voice Record System», журналу авторизації в додатку «Приват24», витягу з ПК FINNUM щодо змін фінансового номеру ОСОБА_1 , аудіозаписи телефонних звернень відповідачки до банку.
Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» №0000003940302125 від 22.11.2024, на кредитній картці, емітованій на ім`я ОСОБА_1 , 20.03.2024 був встановлений кредитний ліміт у розмірі 91600,00 грн.
З виписки до кредитного договору б/н від 20.03.2024 вбачається, що 20.03.2024 на карту відповідачки № НОМЕР_1 були зараховані грошові кошти в сумі 91600,00 грн за договором «Кредит готівкою».
20.03.2024 грошові кошти у розмірі 91600,00 були перераховані відповідачкою на карту ОСОБА_3 , про що свідчить виписка за кредитним договором б/н від 20.03.2024 за період 01.03.2024 – 31.03.2024.
Відповідно до наданого банком розрахунку загальна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.12.2025 становить 99843,48 грн, що складається із заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 91600,00 грн, заборгованості за відсотками за період з 20.03.2024 до 20.09.2024 – 8243,48 грн.
Відповідачка зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» 20.03.2024 з 18:57, 20:39, 21:52 та до органів поліції з приводу шахрайських дій у зв`язку з отриманням нею кредитних коштів та їх перерахування іншій особі.
Норми права, застосовані судом:
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 – 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінка аргументів сторін, доказів.
Дослідженими доказами підтверджено укладення 20.03.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору б/н, виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та отримання відповідачкою коштів у розмірі 91600,00 грн.
Підписавши кредитний договір б/н від 20.03.2024, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.
Твердження відповідачки про вчинення шахрайських дій відносно неї не спростовують факту укладення вказаного кредитного договору та отримання нею коштів на його виконання.
Зокрема, з доданих до позову документів, у тому числі звукозаписів розмов відповідачки з операторами позивача, вбачається, що укладення кредитного договору відбулося саме відповідачкою із застосуванням необхідних для цього засобів – додаток «Приват24» та необхідною ідентифікацією відповідачки. Як отримання кредитних коштів, так і їх подальше перерахування іншій особі відбулося безпосередньо відповідачкою без фізичного втручання.
Перед судом не ставилося питання щодо визнання кредитного договору недійсним, у тому числі через вчинення його під впливом помилки або під впливом обману, а тому, з огляду на приписи ст. 13 ЦПК України, воно не розглядається.
Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зробив висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що відповідачкою було укладено кредитний договір та отримано відповідні кредитні кошти, якими вона розпорядилася.
Питання вчинення шахрайських дій у зв`язку з цією ситуацією розглядається у межах кримінального провадження на стадії досудового розслідування.
Через це, зважаючи на висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 02.06.2025 у справі № 943/242/22, відповідно до якого правовою підставою для зупинення провадження у цивільній справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є саме судовий розгляд іншої справи (судове провадження), а здійснення відповідним органом досудового розслідування окремої стадії кримінального провадження – досудового розслідування не може бути підставою для зупинення провадження у справі, підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні.
За таких обставин позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає 2422,40 грн судового збору.
Керуючись ст. 263 – 265 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.03.2024 в розмірі 99843 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 48 копійок станом на 05.12.2025, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 91600 (дев`яносто одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 8243 (вісім тисяч двісті сорок три) гривні 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570;
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. В. Свояк