ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

10 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/1960/22	

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Качанка О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач), в якому позивач просив (з урахуванням уточненого позову):
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно); у розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно); у розмірі 100000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби, наслідки якої визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини; у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно); у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:
- у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно);
- у розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно);
- у розмірі 100000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби, наслідки якої визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини;
- у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно);
- у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу у відповідача в особливий період та безпосередньо бере участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях.
22 травня 2022 року начальником відповідача видано наказ № 864-АГ, яким призначено службове розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону з боку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в тому числі позивача.
23 травня 2022 року позивачем надано пояснення щодо обставин, які стали підставою проведення службового розслідування. Зокрема, з 24 лютого 2022 року позивач перебуває на перших лініях зіткнення з ворогом та внаслідок виконання обов`язків військової служби у нього почав погіршуватися стан здоров`я.
21 травня 2022 року позивач звернувся до представника медичної служби (фельдшера) прикордонного загону з болем в грудній клітині зліва, але кваліфікованої медичної допомоги позивачу надано не було, лише проведено візуальний огляд та встановлено відсутність будь-яких захворювань. Цього ж дня позивач вимушений був звернутися до медичного закладу в м. Краматорську із зазначеними симптомами, де після обстеження та вимірювання тиску йому поставлено діагноз «гіпертонічний криз» з встановленням обмежень у фізичних навантаженнях.
Таким чином, позивачем зазначено, що він не відмовляється від виконання обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, однак у зв`язку зі станом здоров`я тимчасово не здатний їх виконувати.
Проте, 06 червня 2022 року начальником відповідача винесено наказ про результати службового розслідування, згідно з яким факт відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в тому числі позивача, підтвердився.
У період проведення службового розслідування, а саме 26 травня 2022 року позивачу діагностовано травму - забій поперекового відділу хребта, крайовий перелом.
З 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою під час служби травмою.
17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ), де фактично позивач перебував у період з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року.
04 липня 2022 року госпітальною військово-лікарською комісією ГВМ КЦ «ЦКГ» стосовно позивача було складено довідку № 471 про те, що стан після оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) є захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби та потребу в наданні позивачу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
17 серпня 2022 року після закінчення терміну призначеної відпустки, зазначені залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) після отриманої 26 травня 2022 року бойової травми, було визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а самого позивача - обмежено придатним до військової служби на підставі довідки госпітальної військово-лікарської комісії ГВМ КЦ «ЦКГ» від 17 серпня 2022 року № 682.
На думку позивача, викладені фактичні обставини свідчать про наявність у нього права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме: у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно); у розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно); у розмірі 100000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби; у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно); у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).
Позивач вважає, що бездіяльністю відповідача порушується його право на отримання грошового забезпечення.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 21.12.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши таке.
Позивач проходив службу в лавах Державної прикордонної служби України на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - начальника загону) від 16 вересня 2022 року № 2912-ОС «Про особовий склад» виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_3 прикордонного загону.
Пояснення стосовно невиплати додаткової винагороди за травень 2022 року.
З рапорту першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майора ОСОБА_2 (вх. № 1308 від 20 травня 2022 року) стало відомо, що 20 травня 2022 року о 19:32 військовослужбовці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстер-сержант ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_4 , штаб-сержант ОСОБА_5 відмовились виконувати бойовий наказ щодо вибуття до північно-східної околиці н. п. Лиман Донецької області, з метою відсічі збройної агресій російської федерації на території України з завданням виставлення постів спостереження та ведення оборонних дій на визначених позиціях у разі нападу противника.
Керуючись пунктом 1 розділу 2 Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 листопада 2021 року № 815, з метою з`ясування причин та умов, наказом начальника загону від 22 травня 2022 року № 864-АГ «Про призначення службового розслідування» призначено комісію для проведення службового розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) від 03 червня 2022 року № 661, в якому комісія встановила, що факт відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) знайшов своє підтвердження.
Матеріали службового розслідування направлені Донецькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил для долучення до матеріалів справи.
На час проведення службового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за № 42022052100000328 від 25 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022.
Відповідно до пунктів 2, 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), – розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (Наказ № 164).
Пунктом 2 наказу № 164 передбачено, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держав и безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих ( захоплених) противником;
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсiйно-розвiдувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання польотів, пов`язаних з евакуацію військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій;
виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Відповідно до пункту 3 Наказу № 164 склад органів та підрозділів Держприкордонслужби, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначати наказом Голови Державної прикордонної служби України у відповідності до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:
бойового наказу (бойового розпорядження);
журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермiнове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).
Зазначений перелік документів є вичерпним.
Пунктом 9 Наказу № 164 передбачено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які:
беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру i безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;
добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом начальника органу Держприкордонслужби;
самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військового частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом органу Держприкордонслужби; відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;
усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом органу Держприкордонслужби;
відмовились виконувати бойові накази - за місяць, у якому здійснено таке порушення;
перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) – за місяць, у якому здійснено таке порушення;
навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували:
під вартою чи цілодобовим домашнім арештом;
на навчанні за кордоном;
направлені для проходження вискової служби за кордон до закордонних дипломатичних установ.
Зазначений перелік обставин також є вичерпним.
Таким чином, у разі відмови військовослужбовців виконувати бойовий наказ останні не включаються до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень за місяць, у якому здійснено таке порушення.
Позивач відмовився виконувати бойовий наказ 20 травня 2022 року та даний факт знайшов своє підтвердження у висновку службового розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) від 03 червня 2022 року № 661, тому начальник загону, керуючись Наказом № 164, видав наказ від 08 червня 2022 року № 1148-ОС «Про виплату грошового забезпечення», яким наказав не виплачувати додаткову винагороду за місяць, у якому здійснено таке порушення, зокрема й позивачу, оскільки альтернативних дій по відношенню до позивача не було.
Пояснення стосовно невиплати додаткової винагороди військовослужбовцям які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за червень, липень, серпень 2022 року.
Відповідно до пункту 7 Наказу № 164 у період дії воєнного стану, до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах та, зокрема: отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язані із захистом Батьківщини - за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або лікуванні після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
Позивачем до позову долучено довідку від 17 серпня 2022 року № 682, в якій зазначено: «захворювання ТАК пов`язане з захистом Батьківщини» та «травма ТАК пов`язана з проходженням військової служби».
Пунктом 7 Наказу № 164 чітко передбачено, що військовослужбовці, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язані із захистом Батьківщини включаються до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень.
Міністерством внутрішніх справ України розроблена Інструкція про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, та визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 199).
Відповідно до пункту 3 Інструкції № 199 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця.
Таким чином, за кожним пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) відповідач зобов`язаний провести розслідування нещасного випадку з дотримання вимог Інструкції № 199.
У свою чергу, дані щодо проведення розслідування нещасного випадку стосовно позивача у відповідача відсутні. Крім того, позивач в позові лише вказує, що він отримав травму, проте не зазначає в яких умовах, за наслідком яких подій, чи є свідки отримання травми, в якому населеному пункті відбулось поранення, при яких обставинах, чому він не доповів своєму начальнику про отримання травми.
Таким чином, позивачу за період червень, липень 2022 року була нарахована додаткова винагорода у розмірі 30 000,00 грн.
У подальшому, постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» була доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Тому, на виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (Наказ № 392), який набирає чинності та застосовується з 01 серпня 2022 року.
Пунктом 7 Наказу № 392 передбачено, що виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті 1 цього наказу, не здійснюється, якщо військовослужбовець, зокрема: 4) перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього наказу) - за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні.
Оскільки позивач в серпні 2022 року знаходився на лікуванні, яке не пов`язане з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди позивачу за період такого лікування не здійснюється.
Пунктом 6 Наказу № 392 передбачено, що підставою виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 тисяч гривень військовослужбовцям, зазначеним у підпункті 4 пункту 3 цього наказу, є затверджені акти органу Держприкордонслужби, де проходить службу або перебуває у відрядженні (оперативному підпорядкуванні) військовослужбовець, встановлені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704.
Стосовно позивача розслідування нещасного випадку не проводилось.
Відповідач зазначив, що посилання представника позивача на Положення про Міністерство оборони України не може бути взято до уваги, оскільки Державна прикордонна служби входить до складу Міністерства внутрішніх справ України.
Отже, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.01.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023, частково задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 :
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 19.02.2026 у справі № 360/1960/22 касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі до 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно) та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно), а справу в цій частині, яка сформована та зберігається в електронній формі направлено на новий судовий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року залишено без змін.
Направляючи справу на новий розгляд у вищевказаній частині вимог, Верховний Суд зазначив, серед іншого, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки копії довідки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 17 серпня 2022 року № 682, в якій зазначено, що позивачу 17 серпня 2022 року, проведено огляд. Діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного та поперекового відділів хребта. Залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) - інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, дюмбалгичного синдрому з незначними порушеннями статики та динаміки у поперековому відділі хребта. Нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом з нестійкими помірно вираженими вегето-судинними розладами. Викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний попереково-крижовий радикуліт у вигляді дюмбалгичного синдрому з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми (25 травня 2022 року): струсу головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби. Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення суди послались на довідку ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» № 033394, в якій не зазначено, що саме стало причиною отримання травми захворювання чи поранення.
Окрім того вказано, що суди попередніх інстанцій зазначають, що з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року позивач на підставі довідки від 04 липня 2022 року № 471 перебував у відпустці, тобто у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.
Проте, суди не встановили, чи містить ця довідка кваліфікацію ступеня тяжкості поранення чи захворювання позивача і чи пов`язано воно із захистом Батьківщини, тому як дана довідка не містить такої інформації.
На підставі зазначеного Верховний Суд виснував, що викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
До Луганського окружного адміністративного суду справа № 360/1960/22 надійшла 27.02.2026.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Луганського окружного адміністративного суду, справу передано для розгляду судді Качанку О.М.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 прийнято до свого провадження справу № 360/1960/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 для її розгляду в частині позовних вимог про:
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).
Також у згаданій ухвалі вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також витребувано у відповідача докази, необхідні для з`ясування всіх обставин справи.
20.03.2026 від військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення, в яких вказано, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 згідно з довідкою від 19.03.2026 № 08/2178/26-Вн у період 29.10.2021 по 18.09.2022.
Відповідач вважає, що позивачу за період червень, липень 2022 року правомірно нарахована лише додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн, оскільки підстави для нарахування збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відсутні.
Позивач в серпні 2022 року перебував у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно), яке не пов`язане з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини.
Також вказує, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в серпні 2022 року суперечить покладеним на нього обов`язкам та змісту військової присяги, підриває довіру та авторитет Державної прикордонної служби України в умовах воєнного стану.
Крім того, повідомив, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 у справі № 360/1960/22 виконано.
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 29.10.2021 по 18.09.2022, що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 18.09.2019 № 293809-2019, посвідченням серії НОМЕР_5 від 18 серпня 2022 року, контрактом про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу від 29 жовтня 2021 року, довідкою військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2026 № 08/2178/26-Вн.
Так, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) від 16 вересня 2022 року № 2912-ОС «Про особовий склад» молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18 вересня 2022 року, який вибув до подальшого проходження служби в розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22 травня 2022 року № 864-АГ призначено службове розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону з боку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстра-сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 , штаб-сержанта ОСОБА_5 , в якому зазначено, що з рапорту першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майора ОСОБА_2 (вх. № 1308 від 20 травня 2022 року) стало відомо, що 20 травня 2022 року о 19:32 військовослужбовці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстер-сержант ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_4 , штаб-сержант ОСОБА_5 відмовились виконувати бойовий наказ щодо вибуття до північно-східної околиці н. п. Лиман Донецької області, з метою відсічі збройної агресії російської федерації на території України з завданням виставлення постів спостереження та ведення оборонних дій на визначених позиціях у разі нападу противника, у зв`язку з чим 23 травня 2022 року позивачем надані пояснення щодо обставин, які стали підставою проведення службового розслідування. Зокрема, з 24 лютого 2022 року позивач перебуває на перших лініях зіткнення з ворогом та внаслідок виконання обов`язків військової служби у позивача почав погіршуватися стан здоров`я.
За результатами проведеного службового розслідування 03 червня 2022 року складений висновок службового розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону з боку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстра-сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 , штаб-сержанта ОСОБА_5 , в якому комісія встановила, що факт відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу), зокрема позивачем, знайшов своє підтвердження.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 червня 2022 року № 114-АГ «Про результати службового розслідування» до особового складу повторно доведено про кримінальну відповідальність за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 408 «Дезертирство», 407 «Самовільне залишення військової частини або місця служби», 402 «Непокора», 403 «Невиконання наказу», 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зі зброєю» Кримінального кодексу України. До особового складу доведено випадок відмови виконання наказу майстром-сержантом ОСОБА_3 , молодшим сержантом ОСОБА_4 , штаб-сержантом ОСОБА_6 . Матеріали службового розслідування направити до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил для долучення до матеріалів справи.
Щодо обставин перебування позивача на лікуванні встановлено, що у первинній медичній картці, виданій ПЗГП м. Краматорськ, зазначено, що 21 травня 2022 року позивач звернувся до цього медичного закладу, діагноз: ГХ 1 ступінь, гіпертонічний криз.
У консультативному висновку спеціаліста КНП «МКЛ м. Слов`янська» від 26 травня 2022 року позивачу діагностовано забій шийного поперекового відділу хребта, крайовий перелом С6.
З 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» № 033394. Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаної довідки є травма під час служби та її наслідки, місце служби - військова частина.
17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ), де позивач перебував у період з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року.
Відповідно до довідки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 04 липня 2022 року № 471 стан ОСОБА_1 після оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року): інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді незміцнілого післяопераційного рубця, тимчасових порушень статики та динаміки в поперековому відділі хребта. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2022 № 1718-ВВ ОСОБА_1 надано відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів, з 05 липня 2022 року.
За довідкою Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 17 серпня 2022 року № 682 позивачу 17 серпня 2022 року проведено огляд. Діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного та поперекового відділів хребта. Залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) - інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, дюмбалгичного синдрому з незначними порушеннями статики та динаміки у поперековому відділі хребта. Нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом з нестійкими помірно вираженими вегето-судинними розладами. Викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний попереково-крижавий радикуліт у вигляді дюмбалгичного синдрому з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми (25 травня 2022 року): струсу головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08 червня 2022 року № 1148-ОС «Про виплату грошового забезпечення» не виплачено додаткову винагороду за травень військовослужбовцям, зокрема й позивачу, причина - відмова виконувати бойовий наказ.
На підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08 липня 2022 року № 1831-ОС, від 02 серпня 2022 року № 2314-ОС «Про виплату грошового забезпечення» виплачено додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року включно, у розмірі 30 000,00 грн за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року включно військовослужбовцям, зокрема й позивачу.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 вересня 2022 року № 2744-ОС «Про виплату грошового забезпечення» не виплачено додаткову винагороду за серпень військовослужбовцям, зокрема й позивачу.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2022 року № 90 про види грошового забезпечення, що нараховані за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року, ОСОБА_1 нарахована додаткова винагорода за червень 2022 року у розмірі 30000 грн, за липень 2022 року - 30000 грн, за травень та серпень 2022 року не нарахована.
Однак, слід відзначити, що згідно з наданими відповідачем до письмових пояснень документами, а саме розрахунковим листом за травень 2023 року та розрахунком додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100000,00 грн ОСОБА_1 , згідно рішення суду від 27.01.2023 № 460/1960/22 (допущено технічну описку в номері справи, правильний номер - 360/1960/22), ОСОБА_1 у травні 2023 року виплачено додаткову винагороди за червень-серпень 2022 року, на виконання судового рішення від 27.01.2023 у цій справі, яке скасовано постановою Верховного Суду від 19.02.2026.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в межах предмету розгляду в цій справі, суд виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII).
Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з пунктами першим - третім статті 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Пунктом 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та є чинним на теперішній час.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.
Частиною першою статті 6 Закону № 661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з пунктами 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.
Отже, за вище наведеного правового регулювання, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і на час розгляду цієї адміністративної справи здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
У статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) визначено, що:
- військове формування - це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій;
- район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи (частина перша статті 12 Закону № 1932-XII).
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також пункт 1 Постанови № 168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Схожі положення містяться й у пункті 7 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», прийнятому на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.
З аналізу наведених норм, в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцю за час перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування, які є безпосереднім наслідком отриманого бойового поранення (контузії, травми, каліцтва), оскільки зазначена виплата має на меті підтримку військовослужбовця саме в період відновлення після гострого травматичного пошкодження.
У період, який охоплює час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23, від 24 вересня 2025 року у справі № 620/3407/24 та від 19 лютого 2026 року в цій справі № 360/1960/22.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» № 033394. Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаної довідки є травма під час служби та її наслідки.
17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) м. Київ.
Відповідно до довідки госпітальної військово-лікарської комісії від 04 липня 2022 року № 471 ОСОБА_1 18 червня 2022 року проведено оперативне втручання та за наслідками медичного огляду, проведеного 04 липня 2022 року, встановлено, що згадане в ній захворювання пов`язане з проходженням військової служби та зазначено, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
При цьому судом встановлено, що вищевказана довідка не містить кваліфікацію ступеня тяжкості поранення чи захворювання позивача.
ОСОБА_1 було надано відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів, з 05 липня 2022 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2022 № 1718-ВВ.
Як вже зазначалось, відповідно до довідки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 17 серпня 2022 року № 682 позивачу 17 серпня 2022 року проведено огляд. Діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного та поперекового відділів хребта. Залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) - інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, дюмбалгичного синдрому з незначними порушеннями статики та динаміки у поперековому відділі хребта. Нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом з нестійкими помірно вираженими вегето-судинними розладами. Викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний попереково-крижовий радикуліт у вигляді дюмбалгичного синдрому з незначним порушенням функції.
У згаданій довідці зазначено - «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», а також «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби» (Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми (25 травня 2022 року): струсу головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому).
Тож, зі змісту наведених обставин вбачається, що госпіталізація позивача у спірний в цій справі періоди не була наслідком отриманого бойового поранення (контузії, травми або каліцтва) та не відбулася безпосередньо після такого ураження чи невідкладної евакуації з місця виконання бойових завдань.
До того ж, матеріали справи не містять жодних доказів (акта про обставини травми, первинних медичних карток, матеріалів службових розслідувань), які б підтверджували факт отримання позивачем поранення, контузії чи каліцтва, зокрема, у травні-серпні 2022 року.
Більш того у відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що дані щодо проведення розслідування нещасного випадку стосовно позивача у відповідача відсутні, встановленим порядком доповідь про нещасний випадок щодо позивача не отримувалась.
Окрім того, як у довідці № 471, так і у довідці № 682, чітко визначено причинний зв`язок саме як «захворювання», що за своєю юридичною природою відмінне від «поранення», а також як «травма пов`язана з проходженням військової служби», а не «із захистом Батьківщини».
Обґрунтовуючи відмінність між виявленим у позивача станом та правовою підставою для виплати додаткової винагороди «за поранення (контузію, травму, каліцтво)», суд керується нормами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, згідно з підпунктами «а», «ґ» та «д» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ «Медичний огляд» Положення Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України) (пункт 21.7 глави 21 розділу ІІ «Медичний огляд» Положення).
Отже, з аналізу наведеного вбачається, що формулювання «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається виключно за умови, якщо воно отримане при виконанні обов`язків військової служби під час безпосередньої участі у бойових діях або відповідних заходах з оборони України, що підтверджується, зокрема, документами, що визначені пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення. Зазначений статус стосується виключно періоду безпосередньо після отриманого поранення (травми) та охоплює безперервний процес терапії військовослужбовця, спрямований на усунення наслідків такого гострого ураження.
Натомість, формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та «Захворювання (травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» приймаються у випадках, коли хвороба (травма) виникла або загострилася внаслідок впливу факторів специфічних умов служби, у тому числі під час участі у заходах з оборони України. Проте, на відміну від поранення, встановлення згаданих причинних зв`язків станом на момент огляду ВЛК, не пов`язане з моментом виникнення гострої травматичної події та не обумовлює невідкладність лікування безпосередньо після її настання. Встановлення таких причинно-наслідкових зв`язків станом на момент огляду ВЛК свідчить про наявність хворобливого стану, що розвинувся з плином часу або під дією тривалого стресу, та/або специфічних умов проходження військової служби, а не про продовження чи етап безперервної терапії після отриманого бойового ураження (травми), відомості про яке у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, за відсутності самого факту поранення (іншого не вбачається з наявних в матеріалах справи доказів), стаціонарне лікування позивача у червні-серпні 2022 року було спрямоване на терапію хвороб, травм, що не охоплюються дією Постанови КМУ № 168 у частині виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень. Протилежного позивачем не доводиться.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за спірні періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я позивача, що визначені в позовній заяві (в межах предмету розгляду в цій справі), оскільки матеріалами справи не підтверджено факту отримання позивачем бойового поранення (контузії, травми або каліцтва), а встановлене йому захворювання (травма), не є тотожним поняттю «поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини», а тому право на отримання відповідних виплат у позивача не виникло.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність дій (бездіяльності) відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В той же час, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
Правильність саме такого тлумачення змісту частини 1 статті 77 та частини 2 статті 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, що визначений у статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Щодо обставин виконання відповідачем судового рішення, ухваленого 27 січня 2023 року в цій справі, яке скасовано постановою Верховного Суду від 19 лютого 2026 року, суд роз`яснює відповідачу право на звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення в цій справі, у відповідності до положень статті 380 КАС України.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 10.04.2026. 

Суддя 	О.М. Качанок