ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/292/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Комунального некомерційного підприємства «Буринська лікарня ім. проф. М. П. Новаченка», м. Буринь, Конотопський район, Сумська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград, Дніпропетровська область 
про стягнення попередньої оплати 

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Комунальне некомерційне підприємство «Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю товарів № 936/2 від 28.12.2024 р. у загальному розмірі 291 635,00 грн.
Ухвалою від 29.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
25.03.2026 здійснено розгляд справи по суті.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 936/2 від 28.12.2024 в частині повного та своєчасного відпуску пального за скретч-картками.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.
Згідно положень ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Так, згідно даних підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», Товариство з обмеженою відповідальністю "Тенегія" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Дата реєстрації: 20.02.2024 16:26.
Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвалу від 29.01.2026 було доставлено до електронного кабінету відповідача 29.01.2026 (а.с.55).
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено. 
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. 
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України). 
Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами. 

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних із встановленням факту недопоставки відповідачем палива за скетч-картками за договором про закупівлю товарів № 936/2 від 28.12.2024.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Позивач вказує, що, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі – постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством «Буринська лікарня ім. проф. М. П. Новаченка» (далі – покупець) було укладено договір про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024 (далі – Договір).
Згідно з п. 1.1 договору учасник приймає на себе зобов`язання передати замовнику у власність код ДК 021:2015 09130000-9 «Нафта і дистиляти» надалі товари, а замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.
Найменування Товару: Бензин А-95, кількість 2 000,00 грн., ціна з урахуванням ПДВ, 53,00грн./літр, сума з ПДВ 106 000,00 грн.; Дизельне паливо, кількість 3 000,00 грн., ціна з урахуванням ПДВ, 48,50грн./літр, сума з ПДВ 145 500,00 грн. Усього з ПДВ 251 500,00 грн.
Згідно з п. 1.3 договору відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що товар вважається переданим учасником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.
Ціна цього договору становить 251 500,00 грн., у тому числі ПЛВ 20% 41 916,67 грн. (п. 3.1. договору).
Пунктом. 4.1 договору передбачено умови оплати: оплата товару здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити учасника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару, оплата якої здійснена на інші реквізити.
Оплата товару здійснюється замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок учасника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки. (п. 4.2. договору). 
Стретч - картка (талон) — спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому (п. 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго, Мінтрансзв`язку, Мінекономіки, Держспоживстандарту від 20.05.2008 № 281/171/578/155).
Талон лише надає право отримати на АЗС фіксовану кількість нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Пунктом 5.1. договору передбачено, що строк поставки товарів – до закінчення терміну дії довірчого документу.
Згідно з п. 5.2 договору місце поставки (передачі) товарів:
5.2.1 Передача замовнику товару за цим договором здійснюється на АЗС шляхом заправки автомобілів замовникка при пред`явленні довіреними особами замовника скретч-карт.
5.2.2 Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін за погашеними скретч-картками вважаються виконаними, при цьому учасник не може передати замовнику товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено у скретч-картці.
За умовами п. 5.3 договору умови постачання товару – самовивезення. Замовник зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.
Згідно п.9.1. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами.
Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.
Відповідно до п. 10.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1. цього договору та діє до 31.12.2024. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Позивач вказує, що на виконання умов договору оплатив товар в повному обсязі на підставі рахунку-фактури №0002/0002994 від 28.11.2024 року (по договору про закупівлю товарів №936/2 від 28.11.2024 року).
Разом з тим, з січня 2025 року по теперішній час КНП «Буринська лікарня ім. проф. М. П. Новаченка» не має можливості отримати пальне на заправках м.Буринь Конотопського району Сумської області у зв`язку з відсутністю пального на АЗС в яких можна було використовувати отримані довірчі документи (скретч-картки) на отримання товару за договором про закупівлю товарів №936/2 від 28.11.2024 року.
Також позивач вказує, що у КНП «Буринська лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» залишились невикористані довірчі документи (скретч-картки) на отримання товару: бензин А-95 у кількості 1 805 літрів, та дизельне паливо у кількості 3 980 літрів, на загальну суму 291 635,00 грн.
Позивач зазначає, що звертався до відповідача з претензією № 197 від 12.03.2025, в якій просив забезпечити отримання пального в м. Буринь Сумської області або повернути кошти за невикористані скетч-картки в сумі 291 635,00 грн.
Відповідач відповіді на претензію не надав, як і не надав пальне, кошти в розмірі 291 635,00 грн. не повернув.
Позивач зазначає, що станом на день звернення з позовом, залишились невикористані скретч-картки на Укр ДТ 40 талонів номіналом 20 літрів, 46 талонів номіналом 30 літрів, 20 талонів номіналом 40 літрів, 10 талонів номіналом 100 літрів (3980 літрів), скретч-картки на УкрА95 бензин А-95 у кількості: 20 талонів номіналом 10 літрів, 60 талонів номіналом 20 літрів, 26 талонів номіналом 15 літрів (1805 літрів) на загальну суму 291 635,00 грн. 
Вказане стало причиною звернення позивача до суду. 

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк .
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
(стаття 530 Цивільного кодексу України).
Доказів поставки товару за договором про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024 в обумовлений сторонами строк Товариство з обмеженою відповідальністю "Тенегія" до суду не надало. 
Стаття 693 Цивільного кодексу України регулює питання "попередньої оплати" товару, з якої вбачається, що "попередньою оплатою" визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.
Відповідно до частин другої та третьої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.
Разом із тим, суд звертає увагу, що позивач в позові посилається на невиконання відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024 та вказує, що у КНП «Буринська лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» залишились невикористані довірчі документи (скретч-картки) на отримання товару: бензин А-95 у кількості 1 805 літрів, та дизельне паливо у кількості 3 980 літрів, на загальну суму 291 635,00 грн.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що за договором про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024 позивач на підставі рахунку-фактури №0002/0002994 від 28.11.2024 сплатив відповідачу 251 500,00 грн., про що свідчить платіжна інструкція №5159 від 29.11.2024 на суму 251 500,00 грн., а відповідач надав позивачу скетч-картки на отримання пального: бензину А-95 в кількості 2000,00 л за ціною 53,00 грн/1літр, загальною вартістю 106 000,00 грн. та дизельного пального в кількості 3000л за ціною 48,50 грн./1літр, загальною вартістю 145500,00 грн., а всього на суму 251 500,00 грн., про що свідчать видаткові накладні №0002/0003837 від 28.11.2024, №0002/0003837 від 04.12.2024 та специфікація 0002/0003837-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0002/0003837 від 04.12.2024.
Отже, загальна вартість сплаченого пального за спірним договором становить 251 500,00 грн., що також зазначено і в п. 3.1. договору про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024.
Позивач зазначає, що станом на день звернення з позовом, залишились невикористані скретч-картки на Укр ДТ 40 талонів номіналом 20 літрів, 46 талонів номіналом 30 літрів, 20 талонів номіналом 40 літрів, 10 талонів номіналом 100 літрів (3980 літрів), скретч-картки на УкрА95 бензин А-95 у кількості: 20 талонів номіналом 10 літрів, 60 талонів номіналом 20 літрів, 26 талонів номіналом 15 літрів (1805 літрів) на загальну суму 291 635,00 грн. 
Перевіривши наявні в матеріалах справи копії невикористаних скетч-карток, суд вказує, що за спірним договором позивачем надано скретч-картки на Укр ДТ 40 талонів номіналом 20 літрів, 40 талонів номіналом 30 літрів, 10 талонів номіналом 100л, скретч-картки на УкрА95 бензин А-95 у кількості: 20 талонів номіналом 10 літрів, 60 талонів номіналом 20 літрів, 27 талонів номіналом 15 літрів на загальну суму 241165,00 грн.
Інші ж скетч-картки, а саме скретч-картки на Укр ДТ 6 талонів номіналом 30 літрів, 20 талонів номіналом 40 літрів були видані відповідачем позивачу на виконання умов іншого договору – договору про закупівлю товару № 582/2 від 08.07.2024, копію якого було надано позивачем до суду разом із копіями видаткових накладних № 0002/0002292 від 08.07.2024, 0002/0002423 від 16.07.2024, специфікації 0002/0002424-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0002/0002424 від 16.07.2024. та рахунку –фактури № 0002/0001781 від 05.07.2024.
При цьому відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Враховуючи вказане, а також те, що позивачем розраховано та заявлено до стягнення попередню оплату за двома договорами, а саме договором про закупівлю товарів № 936/2 від 28.11.2024 та договором про закупівлю товару № 582/2 від 08.07.2024, при цьому, позивач в позові не зазначає про договір про закупівлю товару № 582/2 від 08.07.2024 та не просить стягнути попередню оплату за ним, суд, у відповідності до положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, частково задовольняє позов зі стягненням з відповідача на користь позивача попередньої оплати в розмірі 241165,00 грн.
В частині стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати в розмірі 50 470,00 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Відповідно до приписів п.п. 2,4,5 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.
Суд зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, будучи обізнаним про наявність в суді справи, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с.55), не надав суду жодних заперечень, пояснень у справі або доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови в позові.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Комунального некомерційного підприємства «Буринська лікарня ім. проф. М. П. Новаченка» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення попередньої оплати – задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул.Соборна, б. 99, код ЄДРПОУ 44604267) на користь Комунального некомерційного підприємства «Буринська лікарня ім. проф. М. П. Новаченка» (41700, Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Медична, 15, код ЄДРПОУ 39034372) попередню оплату в розмірі 241 165,00 грн., судовий збір у розмірі 2 893,99 грн., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.
В решті позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 25.03.2026.

Суддя	 	Н.Г. Назаренко