ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2026 р. Справа№ 910/783/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Кравчука Г.А. 
Коробенка Г.П. 

при секретарі судового засідання Кузьменко А.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.02.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 (повний текст складено та підписано 18.06.2025)
у справі №910/783/25 (суддя Сташків Р.Б.)
за позовом Київської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд»
про стягнення 2829590,18 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд»
до Київської міської ради
про розірвання (припинення) договору оренди,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Київська міська рада звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою по вулиці Князя Романа Мстиславича (Генерала Жмаченка), 28 у Дніпровському районі міста Києва площею 2,0970 га з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 за договором оренди земельної ділянки від 26.06.2008 (далі - Договір оренди) та договором від 27.09.2018 про поновлення Договору оренди у сумі 2829590,18 грн, у тому числі пені в сумі 2956,80 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов Договору оренди та вимог чинного законодавства України не здійснює внесення орендної плати за оренду спірної земельної ділянки, починаючи з 29.06.2020, внаслідок чого станом на 07.11.2024 за даними податкового органу за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати та пені у вищевказаному розмірі.
Відповідач позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що об`єкти, які були збудовані на спірній земельній ділянці, були введені в експлуатацію та передані за актами приймання-передачі іншій експлуатуючій організації, що є підставою для припинення дії Договору оренди, а тому відповідач за спірний період не повинен був здійснювати сплату орендної плати за цим Договором, оскільки вже не був користувачем спірної земельної ділянки.
Крім того, враховуючи положення частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), спірна земельна ділянка площею 2,0970 га за кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 припинила існувати як об`єкт цивільного обороту з 06.07.2021, оскільки була поділена на три земельні ділянки під кадастровими номерами: 8000000000:66:094:0007 площею 2,0569 га, 8000000000:66:094:0006 площею 0,0162 га та 8000000000:66:094:0008 площею 0,0239 га.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що сторони в абзаці 7 підпункту 8.4 пункту Договору оренди (в редакції договору від 27.09.2017 про поновлення Договору оренди) погодили умову про те, що відповідач зобов`язаний забезпечити сплату орендної плати до моменту державної реєстрації в установленому законом порядку переходу або припинення права оренди спірної земельної ділянки в разу відчуження об`єктів (їх частин), що розташовані на земельній ділянці і належать орендарю, а оскільки така зміна орендарів чи припинення за відповідачем в установленому законом порядку права оренди не відбулось, то відповідач зобов`язаний сплатити орендну плату за спірний період.
Позивач також зазначив, що процедура поділу спірної земельної ділянки, яка була ініційована відповідачем, не є завершеною, оскільки позивач як власник цієї земельної ділянки ще не затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, і відповідно не прийняв рішення щодо внесення змін до Договору оренди та реєстрації новоутворених земельних ділянок в реєстрі речових прав, із припиненням спірної земельної ділянки у цьому реєстрі (закриттям відповідного розділу в цьому реєстрі).
У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що він не відчужував багатоквартирні будинки та трансформаторні підстанції, а передав їх відповідно до актів приймання-передачі, які не можна визначити правочинами, а тому на спірні відносини не поширюються умови абзацу 7 підпункту 8.4 пункту Договору оренди. 
24.02.2025 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, у якій останній просить суд визнати розірваним (припиненим) Договір оренди у зв`язку із веденням об`єктів будівництва в експлуатацію та передачею їх в управління іншій експлуатуючій організації та у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», а також у зв`язку із припиненням існування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 як об`єкта цивільного обороту.
Ухвалою суду від 05.03.2025 зустрічну позовну заяву відповідача до позивача про розірвання (припинення) Договору оренди прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/783/25.
Зустрічний позов мотивовано тим, що відповідач після введення об`єктів будівництва в експлуатацію звернувся до позивача із пропозицією розірвати Договір оренди, проте останній відмовився припинити цей Договір за взаємною згодою. Тому відповідач, керуючись умовами частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі» просить суд припинити дію договору оренди. Як на додаткову підставу для розірвання Договору оренди, відповідач послався також на припинення, на його думку, існування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 як об`єкта цивільного обороту.
Позивач, заперечуючи проти зустрічного позову, зазначає, що конструкція частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі» не передбачає автоматичного припинення договорів оренди після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію, і передбачає вчинення певних дій (добровільної згоди сторін або рішення суду). На думку позивача, Договір оренди може бути розірваний лише після того, як будуть укладені договори оренди цієї земельної ділянки із іншими її користувачами. Позивачем у листуванні були запропоновані відповідачеві відповідні механізми врегулювання спірного питання, що не є тотожним відмові у розірванні Договору оренди. Також позивач повторно наголосив, що оскільки технічна документація із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки не була затверджена органом місцевого самоврядування в установленому законом порядку, то процедура поділу не була завершена.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25 первісний позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на користь Київської міської ради 2826633 (два мільйони вісімсот двадцять шість тисяч шістсот тридцять три) грн 38 коп. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, 2956 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 80 коп. штрафних санкцій. 
Зустрічний позов задоволено.
Розірвано договір оренди земельної ділянки, визнаний рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2008 у справі № 32/275, поновлений Договором про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.09.2018 за Р. № 1152, сторонами якого є Київська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дісбуд».
Проведено зустрічне зарахування судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на користь Київської міської ради 30927 (тридцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 08 коп. судового збору. 
Задовольняючи первісний позов, суд виходив з розрахунку позивача, який сформований на основі розрахунку Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як контролюючого органу, який відповідно до пункту 4,9 Договору оренди здійснює контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору оренди, та встановив, що розмір орендної плати за період з 29.06.2020 до 31.01.2022 включно та станом на 07.11.2024 становить 2829590,18 грн (з урахуванням штрафних санкцій).
Задовольняючи зустрічний позов, місцевий господарський суд виходив з того, що на Земельній ділянці новозбудовані багатоквартирні житлові будинки з вбудовано-прибудованими приміщеннями 13.02.2018 та 02.03.2020 були передані в управління та обслуговування експлуатуючій організації - товариству з обмеженою відповідальністю «ДІМ ЕКСПЕРТ», а трансформаторна підстанція 02.08.2021 у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», про що складено відповідні акти приймання-передачі нерухомого майна.
За висновками суду, відповідач не тільки повністю завершив будівництво житлового комплексу на спірній Земельній ділянці, а й передав усі функції з управління та обслуговування збудованим комплексом іншій експлуатуючій організації, а трансформаторну підстанцію у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач набув право на дострокове припинення Договору оренди в порядку приписів статей 19, 32 Закону України «Про оренду землі», що узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування таких норм права у подібних правовідносинах, викладеними у постанові від 27.11.2019 у справі №910/4540/19, від 27.03.2019 у справі №925/315/18, від 04.03.2020 у справі №910/7294/19.
Такі висновки за тотожних обставин спору узгоджуються з практикою Верховного Суду, а саме постановами Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №910/1582/21, від 24.01.2023 у справі №910/10865/19, від 05.12.2023 у справі №910/4125/23.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач за первісним позовом 08.07.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 08.07.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення первісного позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити.
ТОВ «ДІСБУД» не погоджується із оскаржуваним рішенням в частині задоволення позовних вимог Київської міської ради, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без з`ясування обставин, які мають значення по справі, а обставини, які суд визнав встановленими, не були доведеними.
Доводи відповідача за первісним позовом, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.
Суд безпідставно посилається на підпункту 4.14. пункту 4 спірного Договору оренди земельної ділянки, оскільки ТОВ «ДІСБУД» не відчужував багатоквартирні будинки та трансформаторні підстанції, а передав їх відповідно до актів приймання-передачі, які не можна визначити правочинами, оскільки акти є документами, що засвідчують факт виконання відповідачем вимог ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної документації»: «Замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію». Акт приймання-передачі є похідним від положень Закону України «Про регулювання містобудівної документації» та не містить ознак цивільно-правового правочину.
При цьому, чинне законодавство не передбачає державної реєстрації прав на багатоквартирний будинок.
Апелянт звертає увагу, що положення підпункту 4.14. пункту 4 та абзацу 7 підпункту 8.4. пункту 8 Договору оренди земельної ділянки не можуть бути застосовані у випадку передачі ТОВ «ДІСБУД», як замовником, введеного в експлуатацію об`єкта будівництва, відповідно до акту приймання-передачі на виконання вимог ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної документації», а тому ці положення Договору не можуть бути обґрунтуванням наявності обов`язку Орендаря зі сплати спірної суми орендної сплати.
Скаржник зазначає, що встановлена судом незавершеність процедури поділу Земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації припинення речових прав на Земельну ділянку, не виключає факту припинення існування Земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 як об`єкта цивільного обороту з 06.07.2021, та не виключає факту відсутності, у зв`язку з припиненням існування Земельної ділянки, обов`язку Відповідача щодо сплати орендної плати.
Одночасно апелянт вказує на неврахування судом абз. 2 п. 286.1 ст. 286 ПК України (в редакції станом на дату скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072).
Утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 земельні ділянки з кадастровими номерами: 8000000000:66:094:0007 площею 2,0569 га, 8000000000:66:094:0006 площею 0,0162 га, 8000000000:66:094:0008 площею 0,0239 га були зареєстровані Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві 06.07.2021. Відповідно державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 була скасована 06.07.2021.
Вже до 10.08.2021 інформація центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин не могла містити інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072, що виключає підстави для нарахування орендної плати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/783/25.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/783/25.
21.07.2025 матеріали справи №910/783/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.
Розпорядженням в.о. керівника апарату від 21.07.2025 №09.1-08/1649/25 у зв`язку із перебуванням судді Гончарова С.А. у відрядженні з 19.07.2025, справу №910/783/25 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 справу №910/783/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Кравчука Г.А., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25; справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2025 о 12 год. 00 хв.
До матеріалів справи представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній категорично заперечує доводи апелянта, оскаржуване рішення просить залишити без змін. 
29.09.2025 судове засідання не відбулося з підстав відсутності можливості авторизації в особистому кабінеті Електронного суду, що, в свою чергу, призвело до неможливості проведення технічної фіксації судових засідань в період з 10 год. 00 хв. по 13 год. 16 хв., про що 29.09.2025 складено Акт щодо знеструмлення електромережі суду, виходу з ладу сервера автоматизованої системи та інших умов, що впливають не безперебійність та функціонування автоматизованої системи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 розгляд справи №910/783/25 призначено на 29.10.2025.
29.10.2025 в судовому засіданні в приміщенні Північного апеляційного господарського суду приймав участь представник відповідача.
Представник позивача з`явився в судове засідання без належним чином оформлених повноважень в порядку самопредставництва.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, надання часу представнику позивача на оформлення повноважень в порядку самопредставництва, відкладено розгляд справи на 03.12.2025.
В судовому засіданні 03.12.2025 приймали участь представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 оголошено перерву у справі на 21.01.2026.
В судовому засіданні 21.01.2026 приймали участь представники позивача та відповідача, надали додаткові пояснення по справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин, у зв`язку з наданням часу представникам сторін для підготовки додаткових пояснень та розрахунків щодо розміру заявлених позовних вимог по справі, оголошено перерву до 04.02.2026.
Представниками сторін подано додаткові пояснення на виконання ухвали суду від 21.01.2026 (апелянтом - 28.01.2026, представником КМР - 30.01.2026).

Явка представників сторін
В судовому засіданні апеляційної інстанції 04.02.2026 представник відповідача за первісним позовом підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення первісного позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити.
Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, просив її відхилити з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та в додаткових поясненнях, наданих суду.
В судовому засіданні 04.02.2026 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Судом встановлено, що 20.12.2007 Київська міська рада прийняла рішення №1487/4320 «Про передачу земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення на вул. Генерала Жмаченка, 28 у Дніпровському районі м. Києва», відповідно до якого позивач вирішив передати відповідачу, за умови виконання пункту 7 цього рішення, земельну ділянку площею 2,10 га у довгострокову оренду на 10 років для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення на вул. Генерала Жмаченка, 28 у Дніпровському районі м. Києва за рахунок земель, запасу житлової та громадської забудови.
11.06.2008 рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 32/275 визнано укладеним Договір оренди між позивачем та відповідачем. Договір оренди був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.06.2008 за № 66-6-00477.
Відповідно до пункту 2.1 Договору оренди об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072, розміром 20970 кв.м. по вул. Генерала Жмаченка, 28 у Дніпровському районі м. Києва (далі - Земельна ділянка).
Договір оренди укладено на 10 років (пункт 3.1 Договору оренди).
За актом приймання-передачі земельної ділянки від 26.06.2018 (копія долучена до матеріалів справи) позивач як орендодавець передав, а відповідач як орендар прийняв у своє володіння і користування вищевказану земельну ділянку.
Згідно з пунктом 4.2 Договору оренди річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 4,5% від її нормативної грошової оцінки.
Пунктом 4.4 Договору оренди передбачено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.
27.09.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про поновлення Договору оренди, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом за № 1152, згідно з яким Договір оренди було поновлено на 10 років (до 27.09.2028), а також змінено його деякі умови.
Зокрема, підпункт 4.2 пункту 4 Договору оренди доповнено абзацом наступного змісту: «Згідно з розрахунком розміру орендної плати за Земельну ділянку від 30.07.2018 за № Ю-42219 (за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 за № 1724) річна орендна плата за Земельну ділянку становить 1622243,14 грн на рік».
Пунктом 2.2 Договору оренди у редакції договору про поновлення Договору оренди встановлено, що відповідно до витягу із технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 26.04.2018 за № 2513/86-18 нормативна грошова оцінка Земельної ділянки на дату укладання Договору становить 36049847,65 грн.
Відповідно до підпункту 4.5 пункту 4 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди) орендна плата сплачується відповідачем рівними частинками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останніми календарним днем податкового (звітного) місяця.
У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором: Орендарем (відповідачем) у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої пунктом 4 цього Договору, а також стягується пеня, розмір та розрахунок якої здійснюється відповідно до Податкового кодексу України (підпункт 4.8 пункту 4 Договору оренди в редакції договору про поновлення Договору оренди).
Пунктом 4.1 Договору оренди передбачено, що визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар (відповідач) самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві (позивачу) за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.
Позивачем було долучено до матеріалів справи податкову декларацію за 2021 рік з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 22.02.2021, яка була подана до податкового органу відповідачем, і відповідно до якої відповідачем самостійно було визначено розмір орендної плати за Земельну ділянку (з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072) за 2021 рік у сумі 1622247,59 грн.
Згідно з підпунктом 4.9 пункту 4 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди) контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює контролюючий орган, визначений податковим законодавством, за місцезнаходженням Земельної ділянки.
Позивач вказує, що відповідно до електронного листа Головного управління ДПС у м. Києві від 12.11.2024 № 33757/5/26-15-13-01-05 та доданої до нього інформації щодо податкового боргу по орендній платі за землю, за відповідачем станом на 07.11.2024 обчислюється заборгованість з орендної плати за користування Земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 в сумі 2829590,18 грн, у тому числі штрафна (фінансова) санкція в сумі 2956,80 грн, дата виникнення боргу з 29.06.2020.
Позивач також зазначає, що на його запит від 28.01.2025 за № 08/226-620 щодо нарахованих сум податкового боргу відповідача за Договором оренди, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві електронним листом № 3468/5/26-15-13-02-09 від 31.01.2025 надало детальний розрахунок податкового боргу з орендної плати відповідача станом на 30.01.2025, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за період з 29.06.2020 до 31.01.2022, а також донарахованих на неї штрафних санкцій у загальній сумі 2829590,18 грн.
Вказана сума заборгованості відповідачем станом на момент розгляду справи сплачена не була.
З доданих до відзиву матеріалів також убачається, що відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 115153282142 від 24.11.2015 (копія долучена до матеріалів справи) відповідач був замовником будівництва житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення по вул. Генерала Жмаченка, 28, у Дніпровському районі м. Києва на Земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072.
Сертифікатом серія ІУ № 163173562301, виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 18.12.2017, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення по вул. Генерала Жмаченка, 28, у Дніпровському районі м. Києва 1 черга будівництва» проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації (копія долучена до матеріалів справи).
Розпорядженням Голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 77 від 02.02.2018 новозбудованому об`єкту: житловому будинку № 1 у складі об`єкта будівництва присвоєно поштову адресу: м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, 28.
Відповідно до акта приймання-передачі в управління новозбудованого багатоквартирного будинку по вул. Жмаченка, 28 у місті Києві від 13.02.2018 відповідач як замовник будівництва передав товариству з обмеженою відповідальністю «ДІМ ЕКСПЕРТ» як експлуатуючій організації в управління та обслуговування зазначений будинок.
Сертифікатом серія ІУ № 163192110855, виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 23.07.2019, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення по вул. Генерала Жмаченка, 28, у Дніпровському районі м. Києва ІІІ, IV черги будівництва (житловий будинок № 2 з підземним паркінгом, ТП-РП, житловий будинок № 3 з підземним паркінгом)» проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації (копія долучена до матеріалів справи).
Розпорядженням Голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 758 від 17.09.2019 новозбудованим об`єктам нерухомого майна, побудованим у складі проекту, присвоєні поштові адреси: житловому будинку № 2 з підземним паркінгом: м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, 28-А; житловому будинку № 3 з підземним паркінгом: м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, 28-Б.
За актом приймання-передачі відповідач 01.03.2020 передав товариству з обмеженою відповідальністю «ДІМ ЕКСПЕРТ» в управління новозбудовані багатоквартирні будинки 28-А та 28-Б по вул. Генерала Жмаченка у місті Києві.
Також за актом приймання-передачі відповідач 02.08.2021 передав ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у власність будівлю трансформаторної підстанції (ТП) № 8488, літ. «Б» за адресою: вул. Генерала Жмаченка, 28-Г (копія долучена до матеріалів справи).
Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що 02.08.2021 за ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію № 8488, яка розташована у м. Києві по вул. Жмаченка Генерала, будинок 28-Г.
Відповідач зазначає, що враховуючи введення об`єктів будівництва, розташованих на Земельній ділянці, в експлуатацію та передачу їх за відповідними актами приймання-передачі експлуатуючій організації, він звернувся до позивача з листом-повідомленням (вих. № 20/08-21 від 20.08.2021) про розірвання Договору оренди Земельної ділянки.
У цьому повідомленні відповідач, посилаючись на пункт 11.4 Договору оренди та частину 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі», просив вважати розірваним (припиненим) Договір оренди з моменту отримання цього повідомлення.
Матеріали справи не містять доказів надіслання або вручення позивачу цього повідомлення. 
Як вказує відповідач, оскільки позивач не відреагував на це повідомлення, то він повторно 25.08.2022 листом з вих. № 25/08 звернувся до позивача з проханням вважати Договір оренди розірваним (припиненим), мотивуючи вищезгаданими підставами та додатково передачею у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на підставі акту приймання-передачі будівлі трансформаторної підстанції (ТП) № 8488, літ. Б.
На вказаний лист відповідача від 25.08.2022 № 25/08 стосовно визнання розірваним (припиненим) Договору оренди, позивач в особі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своїм листом № 05716-11830 від 29.09.2022 повідомив відповідача про те, що його прохання про визнання розірваним (припиненим) Договору оренди з моменту отримання листа відповідача від 25.08.2022 № 25/08 не може бути задоволено. 
Спір у справі виник у зв`язку із запереченнями відповідача сплачувати заборгованість за Договором оренди за спірний період, оскільки він вважає, що після завершення будівництва житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом, введення його в експлуатацією та передачею цієї новозбудованої нерухомості в управління та обслуговування ТОВ «ДІМ ЕКСПЕРТ», а також передачею у власність трансформаторної підстанції ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», він перестав бути землекористувачем і орендарем спірної Земельної ділянки. 
Оскільки позивач безпідставно ухиляється від дострокового припинення Договору оренди з цих підстав, то останній повинен бути розірваний в судовому порядку на підставі статей 19, 32 Закону України «Про оренду землі». 
Відповідач також вважає, що спірна Земельна ділянка припинила існувати як об`єкт цивільного обороту з 06.07.2021, оскільки була поділена на три земельні ділянки з іншими кадастровими номерами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25 в частині задоволення зустрічного позову та розірвання договору оренди земельної ділянки, визнаного рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2008 у справі № 32/275, поновленого Договором про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.09.2018 за Р. № 1152, сторонами якого є Київська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дісбуд», не оскаржується сторонами в апеляційному порядку, відповідно до ст.269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.
За змістом частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Місцевий господарський суд погодився з розрахунком позивача, який сформований на основі розрахунку Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як контролюючого органу, який відповідно до пункту 4,9 Договору оренди здійснює контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, визнав його проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору оренди, та встановив, що розмір орендної плати за період з 29.06.2020 до 31.01.2022 включно та станом на 07.11.2024 становить 2829590,18 грн (з урахуванням штрафних санкцій).
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині визначення суми орендної плати, що підлягає до стягнення з відповідача на користь Київської міської ради, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.
Розпорядження землями комунальної власності м. Києва, у т.ч. надання земельних ділянок у власність чи у користування, відповідно до статті 9 ЗК України відноситься до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу.
Судом встановлено, що територіальна громада міста Києва в особі позивача є власником Земельної ділянки площею 2,0970 га з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072, розташованої по вул. Жмаченка Генерала, 28 у Дніпровському районі міста Києва, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою № 408853239 (дата формування 21.01.2025) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Земельна ділянка відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є об`єктом нерухомого майна. За нього згідно з Бюджетним кодексом України (далі - БК України) та Податковим кодексом України (далі - ПК України) сплачується плата за землю у складі податку на майно (що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності), що належить до місцевих податків. Кошти від такого податку зараховуються до бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад (пункт 19 частини першої статті 64 БК України).
Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Глава 15 ЗК України передбачає можливість користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, на підставі права постійного користування або на підставі права оренди.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», частини 1 статті 93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Однією з істотних умов договору оренди, згоди щодо якої має досягнути місцева рада та орендар земельної ділянки, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).
Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України встановлено, що платниками плати за землю, зокрема, є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно з підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: 1) на праві постійного користування; 2) на умовах оренди.
Об`єктами оподаткування платою за землю, зокрема, є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (підпункт 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (абзац перший пункту 288.1 статті 288 ПК України).
Згідно з пунктом 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Якщо орендар земельної ділянки не сплачує орендну плату, то згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» місцева рада як орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Тим паче, що відповідно до статті 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату на користь власника земельної ділянки, зокрема місцевої ради.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюють у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Оскільки боржник (орендар) не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди, у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеним між боржником і міською радою (постанова Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 908/1721/21).
Судом встановлено, що не заперечувалося сторонами у справі, на Земельній ділянці по вул. Генерала Жмаченка, 28 було закінчено будівництво та введено в експлуатацію багатоквартирні житлові будинки з вбудовано-прибудованими приміщеннями, а також трансформаторну підстанцію, які у подальшому 13,02,2018 та 02.03.2020 передані в управління та обслуговування експлуатуючій організації - товариству з обмеженою відповідальністю «ДІМ ЕКСПЕРТ» та 02.08.2021 у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».
Сторонами також не заперечується, що на момент розгляду справи право оренди Земельної ділянки чи право на її користування до вищевказаних осіб у встановленому законом порядку не було передано.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Підпунктом 4.14 пункту 4 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди) передбачено, що у випадку відчуження об`єкта нерухомого майна, що належало Орендарю (відповідачу) та розташовано на Земельній ділянці, відповідач зобов`язаний забезпечити сплату орендної плати до моменту державної реєстрації в установленому законом порядку переходу або припинення права оренди даної Земельної ділянки. 
Зазначене положення Договору оренди кореспондується із абзацом 7 підпункту 8.4 пункту 8 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди), згідно з яким відповідач зобов`язаний письмово повідомити позивача про відчуження об`єктів (їх частин), що розташовані на Земельній ділянці і належать відповідачу, протягом 10 днів з моменту вчинення відповідного правочину, а також забезпечити сплату орендної плати до моменту державної реєстрації в установленому законодавством порядку переходу або припинення права оренди даної Земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 8.6 пункту 8 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди) право на оренду Земельної ділянки комунальної власності не може бути відчужено її Орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про оренду землі» після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.
З наведеного вбачається, що ця норма не припиняє дію договору оренди земельної ділянки автоматично, а лише надає позивачу право на дострокове припинення дії Договору оренди у зв`язку із завершенням будівництва та прийняттям об`єкта в експлуатацію на підставі цієї спеціальної норми.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 22.03.2018 у справі №909/560/17, від 06.06.2018 у справі №910/17652/17, від 12.06.2018 у справі №910/18941/17, від 27.11.2019 у справі №910/4540/19, від 27.03.2019 у справі №925/315/18.
Верховний Суд неодноразово також зазначав (постанови від 27.03.2019 у справі №925/315/18, від 30.06.2021 у справі №914/1304/20, від 04.03.2020 у справі №910/7294/19), що у такому випадку завершення будівництва має розглядатися в контексті припинення орендарем користування наданою йому для будівництва земельною ділянкою.
Тобто сам факт завершення будівництва ще не свідчить про факт припинення користування орендарем наданою йому для будівництва земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди землі на підставі закону та ці події, як правило, не збігаються в часі. Факт припинення користування земельною ділянкою може бути підтверджений, зокрема, доказами передачі права власності на новозбудований об`єкт нерухомості іншій особі, передачі новозбудованого багатоквартирного будинку на баланс ОСББ чи іншої експлуатуючої організації, оформлення права власності, оренди чи постійного користування на земельну ділянку в порядку, встановленому статтями 41, 42 ЗК України.
Судом встановлено, що на Земельній ділянці новозбудовані багатоквартирні житлові будинки з вбудовано-прибудованими приміщеннями 13.02.2018 та 02.03.2020 були передані в управління та обслуговування експлуатуючій організації - товариству з обмеженою відповідальністю «ДІМ ЕКСПЕРТ», а трансформаторна підстанція 02.08.2021 у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», про що складено відповідні акти приймання-передачі нерухомого майна.
Отже, відповідач не тільки повністю завершив будівництво житлового комплексу на спірній Земельній ділянці, а й передав усі функції з управління та обслуговування збудованим комплексом іншій експлуатуючій організації, а трансформаторну підстанцію у власність ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».
Згідно з частиною 13 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, у разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Так, судом встановлено, що:
- за заявою Відповідача Департаментом було розглянуто та погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу Земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 площею 2,0970 га із цільовим використанням для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з соціальною інфраструктурою і паркінгом та благоустроєм прилеглої території для загального користування населення на три окремі земельні ділянки площами: 2,0569 га, 0,0239 га та 0,0162 га (лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) від 21.10.2020 № 05716-19822);
- до Міського земельного кадастру внесено відомості стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами: 8000000000:66:094:0006; 8000000000:66:094:0007; 8000000000:66:094:0008, які утворились в результаті поділу Земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 (лист Департаменту від 31.08.2021 за № 05702-24039, наданого на запит Фізичної особи-підприємця Фалько І.Ю. (лист від 02.08.2021 № 18-08);
- утворені земельні ділянки з кадастровими номерами: 8000000000:66:094:0006 площею 0,0162 га; 8000000000:66:094:0007 площею 2,0569 га, 8000000000:66:094:0008 площею 0,0239 га були зареєстровані Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві 06.07.2021 (витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформовані 06.07.2021 на запит Фалько І.Ю.);
- Позивач зазначає, і це не спростовано матеріалами справи, що Відповідач відповідно до приписів статті 186 ЗК України звертався до Позивача, як власника Земельної ділянки, із заявою щодо затвердження розробленої та погодженої технічної документації щодо поділу Земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072, і що Позивачем як колегіальним органом (власником) було прийнято відповідне рішення щодо розпорядження Земельною ділянкою.
Місцевий господарський суд, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 3, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стверджує, що процедура з поділу Земельної ділянки не є завершеною, що підтверджується зокрема і тим, що спірна Земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 на даний час міститься в Державному реєстрі речових прав.
На переконання колегії суддів, встановлена судом незавершеність процедури поділу Земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації припинення речових прав на Земельну ділянку, не виключає факту припинення існування Земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 як об`єкта цивільного обороту з 06.07.2021, та не виключає факту відсутності, у зв`язку з припиненням існування Земельної ділянки, обов`язку Відповідача щодо сплати орендної плати з 06.07.2021.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.
Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.
Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.
Об`єкти цивільних прав - це конкретне благо, яке є підставою виникнення правовідносин або з приводу якого суб`єкти вступають у правовідносини.
Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
Об`єкти цивільних прав можуть існувати у матеріальному світі та/або цифровому середовищі, що обумовлює форму об`єктів, особливості набуття, здійснення та припинення цивільних прав і обов`язків щодо них.
Частиною 13 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельної ділянки.
Отже, законодавець чітко пов`язав момент припинення існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав саме з моментом скасування її державної реєстрації, а не з моменту державної реєстрації припинення прав на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та її обтяжень.
Тому, саме з моменту скасування державної реєстрації земельної ділянки припинились всі права та обов`язки щодо неї, в тому числі і обов`язок Відповідача щодо сплати орендної плати з 06.07.2021.
При цьому судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано абз. 2 п. 286.1 ст. 286 ПК України (в редакції станом на дату скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072) виходячи з наступного.
Утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 земельні ділянки з кадастровими номерами: 8000000000:66:094:0007 площею 2,0569 га, 8000000000:66:094:0006 площею 0,0162 га, 8000000000:66:094:0008 площею 0,0239 га були зареєстровані Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві 06.07.2021. Відповідно державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072 була скасована 06.07.2021.
Згідно пп. 270.1.1 п. 270.1. ст. 270 ПК України (в редакції станом на дату скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072), об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
В пп. 14.1.74. п. 14.1. ст. 14 ПК України (в редакції станом на дату скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072) визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.
Тобто, об`єктом оподаткування орендною платою є земельна ділянка, як річ з певними визначеними характеристиками. Тому, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072, у зв`язку з скасуванням її державної реєстрації, перестала відповідно бути об`єктом оподаткування з 06.07.2021.
Відповідно до абз. 2 п. 286.1 ст. 286 ПК України (в редакції станом на дату скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:094:0072), центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи положення підпункту 4.14 пункту 4, абзацу 7 підпункту 8.4 пункту 8 Договору оренди (в редакції договору про поновлення Договору оренди) відповідач зобов`язаний забезпечити сплату орендної плати за земельну ділянку до моменту скасування державної реєстрації земельної ділянки як об`єкту цивільних прав, а саме до 06.07.2021.
Перевіривши розрахунок позивача, який сформований на основі розрахунку Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як контролюючого органу, який відповідно до пункту 4,9 Договору оренди здійснює контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, колегія суддів встановила, що розмір орендної плати за період з 29.06.2020 по 30.06.2021 включно становить 1 745 130, 78 грн. (без врахування 576,8 грн донарахованих штрафних санкцій за невчасну сплату на підставі податкового повідомлення-рішення №0726020410 від 07.08.2020, оскільки таке ППР в матеріалах справи відсутнє, а правильність його нарахування та можливість стягнення на користь позивача, останнім не доведена).
Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку в частині задоволення первісного позову в повному обсязі.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що потягло за собою прийняття помилкового рішення в частині задоволення первісного позову в повному обсязі, яке підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення первісного позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача за первісним позовом, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25 підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення в частині задоволення первісного позову - частковому скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення про часткове задоволення первісного позову з підстав та мотивів, викладених в мотивувальній частині даної постанови.
Судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України покладається за первісним позовом на відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а за зустрічним позовом - на позивача. Судом проведено зустрічне зарахування сум судового збору, понесеного обома сторонами, з урахуванням висновків за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції та стягується різниця між ними на користь позивача, як особи, якій присуджено більшу грошову суму.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст.281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/783/25 в частині задоволення первісного позову скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
« 1. Первісний позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» (04128, м. Київ, вул. Мрії, 18В, оф.4, код ЄДРПОУ 33055528) на користь Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) 1 745 130 (один мільйон сімсот сорок п`ять тисяч сто тридцять) грн. 78 коп заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою.
3.В решті первісного позову відмовити.
4.Зустрічний позов задовольнити.
5.Розірвати договір оренди земельної ділянки, визнаний рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2008 у справі № 32/275, поновлений Договором про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.09.2018 за Р. № 1152, сторонами якого є Київська міська рада та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд».
6.Провести зустрічне зарахування судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.
7.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» (04128, м. Київ, вул. Мрії, 18В, оф.4, код ЄДРПОУ 33055528) на користь Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) 17 912 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн 09 коп. судового збору». 
3. Стягнути з Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісбуд» (04128, м. Київ, вул. Мрії, 18В, оф.4, код ЄДРПОУ 33055528) 15 617 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн 98 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4.Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.
5. Матеріали справи №910/783/25 повернути до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 23.03.2026.

Головуючий суддя І.М. Скрипка 

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко