Справа № 136/2321/25
провадження № 2/136/896/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області 
в складі: головуючого судді Присяжного О.І.,
за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач) звернулося до суду, через свого представника Кудіну А.В., із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, позичальник), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16.04.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 35376-04/2025, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 цього договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі-кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах , визначених цим договором. Згідно п.п. 3.3. п. 3 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактично кількість календарних днів користування кредитом. при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги боржників, вказаними у Реєстрі Боржників.
На підставі Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 905,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 505,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 500,00 грн. - сума заборгованості за штрафом та 900,00 грн. сума комісії за видачу кредиту.
У позові представник позивача вказує, що відповідач належним чином не виконувала умови взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого допустила заборгованість, яку ні первісному кредитору, а ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.
У відзиві на позов ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги викладені позивачем є безпідставними та необґрунтованими, так як сфальсифіковані попереднім кредитором із чого вбачаються ознаки складу злочину. Зазначає, що кредит вона не брала, а 16.04.2025 звернулась в поліцію так як того дня о 01 год. 56 хв. в додатку «ДІЯ» їй почали надходити повідомлення про те, що кредитори «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та «КРЕДИТ ПЛЮС» здійснювали запити щодо її кредитної історії, з метою подальшої видачі позики, однак відповідач будь-які кредити на той час не брала та наміру такого не мала. Відповідач наголошує на тому, що раніше нею брався кредит в у «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» однак як свідчить виписка із її кредитної історії по кредитному договору № 466195, він нею погашений (закритий) 16.02.2024. Окрім того, кредит про який зазначено у позовній заяві брали на телефон відповідача, яким вона уже не користується та на її старий паспорт з двома фотокартками після досягнення нею 45 років, так як на момент взяття кредиту на ім`я відповідача вже був інший номер телефону та після досягнення 45 років вклеєне третє фото. З зазначеного на думку відповідача випливає, що сторонні (невідомі) особи брали кредит за її документами. які були у них наявні, коли вона брала кредит раніше у первісного кредитора. Враховуючи зазначені вище обставини ОСОБА_1 просить суд у позові відмовити в повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить.
Окрім того представник позивача зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з чим, позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Отримані розрахунок заборгованості та інформаційну довідку про перерахування коштів від первісного кредитора було надано разом з позовною заявою. Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, отже позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Виписка АТ «ПРИВАТБАНК» на яку посилається відповідач не має жодного відношення до справи, адже: згідно п.1.6. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до даних отриманих за допомогою сервісу визначення банку за номером картки, а саме за першими шістьома цифрами номера банківської картки (BIN) стало відомо, що № НОМЕР_1, BIN: НОМЕР_1 , Платіжна система: VISA, Видана банком: Тип карти: CREDIT RAIFFEISEN BANK JSC Категорія карти: PLATINUM Країна: UKRAINE Організація АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Код ЄДРПОУ 14305909). Виходячи з вищезазначеного представник позивача зазначає, що карта належить АТ «Райффайзен Банк» та до АТ «Приватбанк» ніякого відношення немає, а тому зрозуміло, що у АТ «ПРИВАТБАНК» будуть відсутні докази щодо надходження ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № 35376-04/2025 від 16.04.2025. 
Щодо твердження відповідача про скоєння кримінального правопорушення з метою незаконного отримання кредитних коштів представник позивача зазначає, що воно не підтверджено належними та допустимими доказами, адже лише звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, відповідно до законодавства, не є підтвердженням факту вчинення незаконних дій та відповідно доведення позиції Відповідача щодо не укладення ним кредитного договору. З наданих відповідачем матеріалів, вбачається, що суду не надано жодних належних доказів щодо відкриття кримінального провадження за заявою про вчинення кримінального правопорушення, про проведення слідчих дій, про результат проведення слідчих дій, про результат проведення досудового розслідування, про завершення досудового розслідування за заявою про вчинення злочину, відомостей про відкриття судової справи у кримінальному провадженні за фактом розгляду досудового розслідування згідно ч. 2 ст. 283 КПК України, ч. 2 ст. 301 КПК України. Тобто, відповідачем не надано суду допустимих і належних доказів вчинення шахрайських дій щодо нього при укладанні кредитного договору.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
04.12.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.
Відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання . Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти від 11.12.2025 судові документи вручено особисто ОСОБА_1 
24.12.2025 від відповідача надійшов відзив на позов із долученими доказами на які є у відзиві посилання.
Ухвалою суду від 06.01.2026 задоволено письмове клопотання відповідача та витребувано від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»: 
- інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 16.04.2025 року;
- інформацію щодо належності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) карткового рахунку НОМЕР_1 ;
- інформацію про надходження 16.04.2025 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) грошових коштів в сумі 9 000,00 грн.
12.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.
30.01.2026 від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надійшла запитувана судом інформація.
У судове засідання належним чином повідомленні позивач та відповідач, а також їх представники не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не подано. При цьому представником позивача у позовній заяві та відповіді на відзив зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що відповідно до наданого позивачем Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025 (а.с.6-11) його було укладено між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 на наступних умовах. Відповідно до п. 1.1. якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п. 1.2. Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025 тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 16.04.2025. Кінцева дата погашення кредиту 13.08.2025.
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6. Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025).
За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 328,50% річних від суми кредиту з розрахунку 0,90% в день. Комісія за надання кредиту в розмірі 900,00 грн., що складає 10,00% від виданого тіла кредиту. Загальні витрати за кредитом - 10 620,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту 19 620,00 грн. (п. 4 Паспорта споживчого кредиту) (а.с.12-13).
У п. 7.1. Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025 сторони зазначили, що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Договір про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025 та Додаток № 1 до нього підписані ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису «Y996», а паспорт споживчого кредиту та заявка - анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту підписані ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису «W995».
Відповідно до довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №3426_251015152103 від 15.10.2025, 16.04.2025 о 02:00:00 було успішно прийнято та перераховано платіж на суму 9 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay - 712517237, призначення платежу: Зарахування 9 000 грн на карту НОМЕР_1 (а.с.16).
29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.19-23).
Згідно платіжної інструкції № 23057 від 30.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перерахувало ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 4 639 600,59 грн., як оплату за відступлення прав вимоги зг. Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 (а.с.25).
Відповідно до укладеного Акту прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29072025 від 29.07.2025 (а.с.24) та Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 (а.с.26) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025, боржник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , сума заборгованості за основною сумою боргу 9 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 8 505,00 грн., сума заборгованості за штрафом 4 500,00 грн., сума комісії за видачу кредиту - 900,00 грн., сума заборгованості разом 22 905,00 грн. Аналогічна інформація стосовно суми заборгованості відповідача зазначена у розрахунку заборгованості (а.с.17-18).
Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025, надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, а тому договір факторингу є дійсним, оскільки зазначені обставини не оспорюються відповідачем.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що від імені ОСОБА_1 кредитний договір, який є предметом цього судового розгляду, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором з метою засвідчення дій згідно з договором.
Проте матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 будь-яким способом застосувала ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме нею цього одноразового ідентифікатора.
Суд звертає увагу на те, що зазначені електронні підписи було сформовано за допомогою номеру телефону зазначеного у заяві анкеті на отримання фінансового кредиту - 380979267742 або - 380668205980 (а.с.14). Водночас, відповідно до інформації зазначеної у листі ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 10.05.2025 в ході перевірки звернень ОСОБА_1 від 08.04.2025 та 16.04.2025 встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_5 фіксується за адресою: м. Одеса, Приморський район, Одеської області, де новий користувач номера міг отримати кредит у фінансовій установі «Швидко Гроші» на її наявні данні (а.с. 58-59).
Згідно з вимогами статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Водночас, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до інформації зазначеної у листі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № 81-15-9/1483 від 27.01.2026 банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 не знайдена (а.с.85). Таким чином, позивачем не доведено отримання відповідачем кредитних коштів.
Окрім того судом враховується те, що відповідно до талона повідомлення Єдиного обліку № 3330 від ОСОБА_1 саме 16.04.2025 о 11:15 правоохоронними органами було прийнято заяву про те, що 16.04.2025 о 01:56 в додатку «ДІЯ», заявниці почали надходити повідомлення про те, що кредитори «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та «КРЕДИТ ПЛЮС» здійснювали запити щодо її кредитної історії, з метою подальшої видачі позики (а.с.57).
Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що у справі відсутні належні докази, як підписання ОСОБА_1 . Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025 електронним підписом, одноразовим ідентифікатором, так і відсутні докази отримання саме відповідачем коштів згідно з оспорюваним кредитним договором, тому між позивачем та відповідачем не виникли за даним договором відповідні зобов`язальні правовідносини.
Як вбачається із відзиву на позов, відповідач заперечує факт укладення Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025, а саме, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме вона уклала спірний договір, а також зарахування коштів на платіжну карту, яка їй належить. Відповідачем заперечується факт отримання коштів, разом із тим, згідно наданої інформації із АТ «РАФФАЙЗЕН БАНК», яка була витребувана судом, вбачається, що на ім`я відповідача в банку не імітовано картку на яку були перераховані кошти згідно Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025, а отже ця інформація свідчить, що відповідач не отримувала кошти, картка їй не належить, іншого позивачем не доведено.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в ст. 209 ЦПК України.
Зі ст. 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що у зв`язку з недоведенням факту перерахування коштів саме відповідачу, а також відсутністю належних доказів належності їй банківської картки, на яку було здійснено переказ коштів відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту № 35376-04/2025 від 16.04.2025, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи те, що в позові відмовлено в повному обсязі, сплачені позивачем судові витрати відповідно до платіжної інструкції № 145231 від 11.11.2025 у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. (а.с.1) не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРПОУ: 35625014);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2026.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ