ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 683/2957/25
Провадження № 22-ц/820/593/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року (суддя Сагайдак І.М.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 16 липня 2021 року з відповідачем в електронній формі був укладений договір № 326098-КС-003 про надання кредиту. Відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 16000 грн., строком на 24 тижнів - до 31 грудня 2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у 0,86403158 % за кожен день (фіксована ставка), комісія за надання кредиту 2400 грн.
Також, 04 жовтня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору № 326098-КС-003 про надання кредиту від 16 липня 2021 року, за умовами якої сторони внесли зміни у пункт 1 кредитного договору, а саме визначили термін дії кредитного договору до 18 квітня 2022 року, строк кредиту 277 днів.
На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 здійснив часткову оплату на загальну суму 13113,30 грн. Станом на 04 вересня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 39362,81 грн., з яких: 13773,85 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 25588,96 грн. сума прострочених платежів по процентах.
Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з позичальника. 
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №326098-КС-003 від 16 липня 2021 року в розмірі 39362,81 грн., з яких: 13773,85 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 25588,96 грн. сума прострочених платежів по процентах та 2422,40 грн. судового збору.
Суд керувався тим, що сторони уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти, комісію за надання кредиту. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, то з нього на користь товариства слід стягнути вказану заборгованість. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме скаржником були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання скаржником будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації скаржника в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь скаржника грошових коштів, не доводять факт наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки скаржника, належить саме скаржнику. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито скаржником документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Товариством не доведено факту передання скаржнику грошових коштів та наявності заборгованості у скаржника за кредитним договором.
Позивачем жодним належним та допустимим доказом не доведено факту наявності заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Бізнес Позика» в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм процесуального та матеріального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 16 липня 2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Бізнес Позика» кредитний договір № 326098-КС-003 в електронній формі через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://bizpozyka.com/, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1800 (а.с. 24-25).
Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 16000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів.
Сторони узгодили, що цей кредит є споживчим кредитом; строк кредиту становить 24 тижнів; фіксована процентна ставка за кредитом становить 0,86403158% в день; комісія за надання кредиту - 2400 грн.; строк дії договору - до 31 грудня 2021 року; орієнтовна загальна вартість кредиту 35160 грн.
Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
У пункті 3 кредитного договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. 
4 жовтня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №1 до договору №326098-КС-003 про надання кредиту від 16 липня 2021 року (далі додаткова угода), в електронній формі через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://bizpozyka.com/, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2188 (а.с.32).
Підписанням цієї додаткової угоди ОСОБА_1 підтвердив наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за кредитним договором станом на 04 жовтня 2021 року, що включає: суму кредиту 13773,85 грн., проценти за користування кредитом 2995,50 грн.
У додатковій угоді сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом з 04.10.2021 до 01.11.2021 (включно) у розмірі 0,86403158%, з 02.11.2021 у розмірі 0,86403158% (при цьому розмір процентної ставки не змінився).
Сторони також домовились внести зміни в пункт 1 кредитного договору і визначили строк кредиту у 277 днів та термін дії договору до 18 квітня 2022 року.
Пунктом 6 додаткової угоди №1 встановлено новий графік платежів.
ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №326098-КС-003 від 16.07.2021 року про надання кредиту, перерахувавши 16.07.2021 року на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16000 грн., що підтверджується квитанцією №424974455 від 16.07.2021 року (а.с.38).
Факт належності банківської картки НОМЕР_1 та отримання кредитних коштів в сумі 16000 грн. 16 липня 2021 року ОСОБА_1 від кредитодавця згідно умов кредитного договору №326098-КС-003 підтверджується випискою за вказаним банківським рахунком, банком- емітентом, якої є АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 139).
Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 31 липня 2025 року утворилася заборгованість, яка становить 39363,81 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 13773,85 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 25588,96 грн.
Із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором вбачається, що на виконання зобов`язання за кредитним договором відповідач вніс 13113,30 грн., зокрема, 28.07.2021 - 2930 грн., 14.08.2021 - 2891,76 грн., 27.08.2021 - 2896,54 грн., 10.09.2021 - 2930 грн., 02.10.2021 - 732,50 грн., 18.10.2021 - 732,50 грн. Із внесених відповідачем коштів на погашення тіла кредиту було зараховано 2226,15 грн., на погашення відсотків кредиту було зараховано 8487,15 грн., решту коштів було зараховано на погашення комісії в сумі 2400 грн. 
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Зібрані докази, вказують на те, що Договір № 326098-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 16.07.2021 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1800 який було направлено ТОВ «Бізнес Позика» на номер телефону відповідача, який було зазначено в анкеті в особистому кабінету, про що свідчить візуальна форма послідовності дій клієнта (а.с. 25, 37).
Також, між позивачем та ОСОБА_1 в електронній формі укладено додаткову угоду №1 від 04.10.2021 року до Договору № 326098-КС-003 про надання кредиту, яка також підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікаторам G-2188 відповідно (а.с.32).
Кредитний договір та додаткова угода містять персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, серію та номер паспорта громадянина України, місце проживання відповідача.
У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів, комісії та строк дії. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Факт перерахування коштів за Договором №326098-КС-003 у розмірі 16000,00 грн. підтверджується квитанцією №424974455 від 16.07.2021. Факт належності банківської картки НОМЕР_1 підтверджується випискою за вказаним банківським рахунком, банком- емітентом, якої є АТ КБ «ПриватБанк».
Отже, доведеним є факт укладення між сторонами договору №326098-КС-003 про надання кредиту від 16 липня 2021 року та додаткової угоди до нього від № 1 від 04 жовтня 2021 року.
При цьому ОСОБА_1 не спростував цей факт шляхом подання відповідних доказів про не відкриття на його ім`я зазначеного банківського рахунку та ненадходження на нього кредитних коштів.
Посилання ОСОБА_1 на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та одержання ним кредитних коштів суперечать фактичним обставинам справи.
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.
Банк, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 0,86403158 % за кожен день користування кредитом.
Після закінчення строку кредитування 18.04.2022 року ОСОБА_1 не повернув кредит та не сплати відсотки.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості з зазначенням щоденних нарахувань процентів та погашення по кредитному договору.
Відповідачем не надано доказів на спростування розміру заборгованості по кредитному договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом №326098-КС-003, відповідач на виконання умов договору здійснював тільки часткову оплату за кредитним договором № №326098-КС-003 від 16.07.2021 на суму 13113,30 грн., зокрема, 28.07.2021 - 2930 грн., 14.08.2021 - 2891,76 грн., 27.08.2021 - 2896,54 грн., 10.09.2021 - 2930 грн., 02.10.2021 - 732,50 грн., 18.10.2021 - 732,50 грн., що також підтверджується інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» №340/10, №341/10, №342/10, №343/10, №344/10, №345/10 від 20.10.2025 року (а.с.127-129).
З огляду на зазначене, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконувались умови кредитного договору, заборгованість в межах строку кредитування станом на 31 липня 2025 року складає 13773,85 грн. - тіло кредиту, 25588,96 грн. - прострочені платежі по процентам.
Відповідач на час укладення кредитного договору був обізнаний з процентною ставкою за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту. Проте свої зобов`язання у визначений договором строк щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії не виконував.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін підстав для зміни розподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 26 лютого 2026 року.

Судді:          Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк