П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22043/25	

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:10.11.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Херсонській області про:
- визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку пенсії на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21;
- зобов`язання ГУПФ фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року справа №540/6409/21;
- стягнення з відповідача понесені судові витрати.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ОСОБА_1 – дружина померлого пенсіонера ОСОБА_2 та згідно до довідки ОСББ проживала разом із чоловіком на момент смерті, а тому згідно норм ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ) має право на отримання недоодержаних сум пенсій, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців, але не була виплачена пенсійним органом ОСОБА_2 .
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку пенсії на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21.
Зобов`язано ГУПФ України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року справа №540/6409/21;
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Херсонській області сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21, ГУПФ України в Херсонській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в спосіб та в межах повноважень, які передбачені чинним законодавством України. Сума доплати по перерахунку пенсії на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21 за період з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2022 року у розмірі 211 178,69 грн мала бути виплачена ОСОБА_2 по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету, шляхом перерахування коштів ГУПФ України в Херсонській області, оскільки пенсії за Законом №2262-ХІІ виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету. 
Апелянт вказує, що момент смерті ОСОБА_2 кошти на виплату заборгованості до відповідача не надходили. Оскільки у заяві ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом (ID-карта) № НОМЕР_1 виданим 22 січня 2020 року, а у ОСОБА_2 за паспортом НОМЕР_2 , виданий Суворовським РВУМВС України в Херсонській області 21 грудня 2000 року, який міститься в матеріалах пенсійної справи: АДРЕСА_2 , прийнято рішення №7264 від 13 червня 2025 року про відмову у виплаті недоотриманої суми заборгованості за рішенням суду за померлого ОСОБА_2 , згідно ст. 61 Закону №2262-ХІІ. Таким чином при вирішенні питання виплати недоотриманої суми заборгованості за рішенням суду за померлого пенсіонера ОСОБА_2 враховано передбачені законодавством приписи щодо визначення понять "сім`я" (для випадків, передбачених ст. 61 Закону №2262-ХІІ). Відтак до спільних правовідносин застосовано положення діючого Сімейного кодексу України.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції, не враховано факт, що із урахуванням вищезазначених приписів законодавства, при вирішенні питання виплати недоотриманої суми заборгованості пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 за наявністю в якості доказу лише довідки ОСББ "Вільний" від 02 червня 2025 року, як підтвердження того, що позивач проживала з пенсіонером на день смерті однією сім`єю є недостатнім, оскільки, відповідно до Сімейного кодексу для визначення осіб, які вважаються членами сім`ї померлого може враховуватися факт спільного проживання, для якого обов`язковими умовами є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
Між ОСОБА_1 (Дурова до шлюбу) та ОСОБА_2 17 січня 2020 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .
Ha виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі № 540/6409/21 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, внаслідок чого утворилась заборгованість з виплати доплати до пенсії з 01 грудня 2019 року
09 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в порядку ст. 61 Закону №2262-ХІІ, про виплату мені недоотриманої пенсії померлого чоловіка на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21. До заяви долучено документи що підтверджують шлюбні відносини та проживання за однією адресою.
Рішенням №7264 від 13 червня 2025 року відповідачем відмовлено у здійснені виплати ОСОБА_1 сум пенсії яка була призначена, нарахована та належала чоловіку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним отримана за життя. 
В обґрунтування зазначеного рішення вказано, що оскільки у заяві ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом (ID-карта) № НОМЕР_1 виданим 22 січня 2020 року, а у ОСОБА_2 за паспортом НОМЕР_2 , виданий Суворовським РВУМВС України в Херсонській області 21 грудня 2000 року, який міститься в матеріалах пенсійної справи: АДРЕСА_2 , прийнято рішення про відмову у виплаті недоотриманої суми заборгованості за рішенням суду за померлого ОСОБА_2 , згідно ст. 61 Закону №2262-ХІІ.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 член сім`ї (дружина) ОСОБА_2 відповідно до ст. 61 Закону №2262-ХІІ має право на отримання недоотриманої суми доплати пенсії. При цьому, оскільки ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату недоотриманої доплати пенсії протягом шести місяців після смерті пенсіонера, тобто в межах строку, встановленого ч.3 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, у відповідача відсутні підстави для відмови позивачу у виплаті суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Таким чином дії відповідача щодо невиплати позивачу недоодержаної пенсії її чоловіком згідно вищевказаних рішень суду є протиправними.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.ч.1, 2 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, п.2.16, абз.абз.1, 3 п.2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25 листопада 2005 року №22-1.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, закріплені у Законі України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі – Закон України №1058-IV).
Згідно ч.1 ст. 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується – по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Частиною 2 ст. 52 Закону №1058-IV визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 та відповідно до довідки ОСББ "Вільний" від 02 червня 2025 року ОСОБА_1 вела разом з чоловіком ОСОБА_2 сумісне господарство в помешканні за адресою АДРЕСА_3 , до його смерті, а тому позивач має право на отримання протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини недоотриманої за життя пенсії її померлим чоловіком в порядку, встановленому ст. 52 Закону України №1058-IV.
Тобто підстава для відмови викладена у рішенні №7264 від 13 червня 2025 року про наявність різних адрес прописок у ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 спростована вищенаведеною довідкою ОСББ "Вільний" від 02 червня 2025 року.
Крім того, Постановою правління Пенсійного фонду України від №22-1 від 25 листопада 2005 року було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) (далі – Порядок №22-1).
За абз.1 п.2.26 Порядку №22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.
Відповідно п.2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.
Абзацом 3 п.2.26 Порядку №22-1визначено, що члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Аналізуючи вищезазначене, для отримання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, необхідно звернутися до уповноваженого пенсійного органу із відповідною заявою та надати разом із нею свідоцтво про смерть пенсіонера; документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером; документ, що посвідчує особу заявника та документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року по справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".
09 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в порядку ст. 61 Закону №2262-ХІІ, про виплату мені недоотриманої пенсії померлого чоловіка на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21. До заяви долучено документи що підтверджують шлюбні відносини та проживання за однією адресою.
Рішенням №7264 від 13 червня 2025 року пенсійний фонд відмовив позивачу у задоволенні заяви вказавши, що позивач не є стягувачем по справі №540/6409/21, а тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстав відсутні.
У той же час відповідачем ні у листі-відмові 13 червня 2025 року, ні за час розгляду справи не зазначалось, що позивачем не було надано повного пакету документів для виплати їй недоотриманої пенсії його померлого чоловіка.
Аналізуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо протиправності дій пенсійного органу при відмові у виплаті позивачці сум недоотриманої пенсії її чоловіком, оскільки ст. 52 Закону №1058-IV покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, по місяць його смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, відмова пенсійного органу у нарахуванні та виплаті заяві ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №540/6409/21, є протиправною, що правильно визначено судом першої інстанції.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.