ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2026 р. Справа№ 910/16013/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Суліма В.В.
суддів: Майданевича А.Г. 
Гаврилюка О.М. 

при секретарі судового засідання: Шевченко Н.А.
за участю представників сторін: 
від позивача: Стеценко Т.М.;
від відповідача: Угленко О.Ю.,
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» 
про зміну заходу забезпечення позову 
у справі № 910/16013/25 (судді - Князьков В.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня»
про стягнення 17 273 893, 38 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про стягнення вартості частки учасника в сумі 16 834 100 грн, інфляційних втрат у розмірі 236 400, 56 грн та 3% річних в сумі 203 392, 82 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» всупереч вимог чинного законодавства статуту товариства не було здійснено виплату вартості учасника товариства за наслідками його виходу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про зміну заходів забезпечення позову.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді клопотання не з`ясував обставин, що мають значення для справи (розмір залишку коштів на рахунках відповідача; характер господарської діяльності, яка здійснюється відповідачем, блокування господарської діяльності відповідача, переваги для позивача від заміни заходу забезпечення позову), а його висновки, викладені в ухвалі від 11.02.2026 не відповідають встановленим обставинам справи.
Апелянт зазначив, що оскільки сума, в межах якої судом накладено арешт на кошти відповідача, суттєво перевищує залишок коштів на рахунках, арешт коштів спричинив блокування господарської діяльності підприємства. Як наслідок це призвело до складних негативних наслідків для підприємства, яких вдалося б уникнути якби такий арешт було накладено не на рахунки, а на майно підприємства. Заміна вжитого судом заходу забезпечення позову, розблокує господарську діяльність підприємства і гарантуватиме позивачу виконання можливого рішення в майбутньому. Тобто, інтереси позивача при здійсненні такої заміни не постраждали. Заміна заходу забезпечення позову забезпечила б збалансованість інтересів сторін у спорі.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 у справі №910/16013/25 та призначено до розгляду на 04.03.2026.
Також, ухвалою суду від 26.02.2026 витребувано матеріали оскарження ухвали з Господарського суду міста Києва.
02.03.2026 від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.
Позивачка зазначила, що фактично ці самі вимоги вже розглядалися Північним апеляційним господарським судом (постанова від 26.01.2026) і у суду відсутні підстави для їх повторного розгляду, оскільки обставини справи, господарської діяльності відповідача не змінились. До заяви про зміну забезпечення не додано документів, які б підтверджували погіршення стану відповідача.
Станом на 04.03.2026 матеріали оскарження до Північного апеляційного господарського суду не надійшли.
Окрім того, у зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному судове засідання 04.03.2026 не відбулось.
Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 розгляд справи призначено на 01.04.2026.
Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1087/26 від 31.03.2026, у зв`язку перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.22., 2.3.43. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/16013/25.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 сформовано колегію суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 справу № 910/16013/25 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.
У судовому засіданні 01.04.2026 оголошена перерва до 08.04.2026.
Представник відповідача у судовому засіданні 08.04.2026 підтримав доводи апеляіційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.
Представник позивача у судовому засіданні 08.04.2026 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 задоволено частково заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову у справі №910/16013/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» в межах ціни позову на суму 17 481 180, 10 грн, та знаходяться й обліковуються на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» до вирішення спору у справі по суті та набрання рішення у справі законної сили. 
Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» до Господарського суду міста Києва була подана заява про зміну заходу забезпечення позову. 
В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на те, що на момент застосування судом заходу забезпечення у виді арешту грошових коштів відповідача залишок коштів підприємства на його рахунках становив всього 754 205, 75 грн. Оскільки залишок коштів на рахунку підприємства є суттєво меншим за суму, у межах якої судом накладено арешт, господарська діяльність підприємства повністю заблокована. У заяві зазначено, що відповідач має у власності нерухоме майно та транспорті засоби, які можуть бути використані для забезпечення позову. Накладення арешту на це майно, замість арешту коштів на рахунках підприємства, мало б для господарської діяльності відповідача значно менший негативний вплив, ніж той, що зумовлений арештом коштів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.
Верховний Суд виснував, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.
При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.
Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.
З цією метою та із урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову (Ухвала Верховного Суд від 25.07.2025 у справі № 916/4912/24).
Колегія суддів зазначає, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову була обґрунтована судом тим, що можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову є адекватним, розумним та співмірним із заявленою позовною вимогою та пов`язаним з нею заходом забезпечення позову, не виходить за межі предмету спору та не впливає на права осіб, які не є учасниками спору у цій справі, має обмежений характер та термін його застосування судом.
Можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у межах ціни позову у спорі про стягнення грошових коштів (у майновому спорі) підтверджена висновком Верховного Суду, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22.
За висновками суду, заявивши позовні вимоги про стягнення грошових коштів, позивач у цій справі правильно обрав захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову, який передбачений пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, і цей захід є адекватним, розумним та співмірним із заявленою позовною вимогою, не виходить за межі предмету спору (заявлений саме в межах ціни позову).
Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. У той час як проведення дій зі зняття арешту з грошових коштів призведе до витрачання відповідачем коштів не для розрахунків з позивачем, що здатне істотно ускладнити виконання рішення суду, та поставити під сумнів ефективний захист прав та інтересів позивача.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 15/155-б).
Колегія суддів наголошує, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила суд, накласти арешт на усе належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно_фінансових установах, в межах суми позовних вимог та попередньо понесених позивачем судових витрат під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції у загальному 17 709 271,18 грн та заборони Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» здійснювати перереєстрацію торгових марок № 219549 від 25.11.2016 та 219548 від 25.11.2016 на будь яку іншу особу.
Водночас, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/16013/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» в межах ціни позову на суму 17 481 180,10 грн (ухвала Господарського суду міста Києва від 26.12.2025).
Вказана ухвала, постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі № 910/16013/25 залишена без змін. 
Наразі, суд зауважує, що фактично наведені відповідачем у заяві доводи про те, що застосований у цій справі захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача є непропорційним заходом, який призводить до надмірного обмеження його прав і можливостей здійснювати підприємницьку діяльність, тому підлягає заміні, фактично спрямовані на переоцінку судового рішення (ухвали суду про забезпечення позову) та є намаганням добитися інших висновків з тих самих питань, які б задовольняли відповідача, що є недопустимим.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» не доведено суду виникнення будь-яких нових обставин, що є підставою для заміни раніше вжитих заходів до забезпечення позову. Контракти, які додано заявником до розглядуваної заяви, взагалі ніяким чином не вказують на виникнення чи зміну обставин, які могли б бути підставою для зміни способу забезпечення позову у справі. 
Беручи до уваги викладене, колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем доводи в обґрунтування поданої заяви, не доводять належних та достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про зміну заходів забезпечення позову.
Враховуючи викладене вище, доводи, викладені в апеляційній скарзі, судом відхиляються як необґрунтовані та такі, що не відповідають нормам процесуального законодавства.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 у справі № 910/16013/25 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 у справі № 910/16013/25 слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ: 

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 у справі № 910/16013/25 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 у справі № 910/16013/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/16013/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя В.В. Сулім 

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк

Дата підписання 15.04.2026