Справа № 559/4136/25 
Провадження № 2/559/274/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
1.1 ТзОВ "Коллект Центр»" в особі директора М. Ткаченко звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 30.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір №103373694 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 30.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт-Капітал було укладено Договір факторингу №30-11-65, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №103373694 щодо відповідача. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023, в тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 79 738 грн., з яких: 9000 - тіло кредиту, 69 738 грн. - заборгованість за відсотками та 1000 грн. - комісія, яку і просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати у справі.
1.2 Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає. У відзиві вказує, що позивачем не надано належних доказів перерахування відповідачці грошових коштів, з долученої квитанції неможливо встановити ні власника картки, ні даних по здійсненій операції, а також даних стосовно кредитного договору, за яким здійснювався переказ. Також позивачем не доведено факту наявності заборгованості та її розмір, оскільки наданий розрахунок заборгованості не є бухгалтерськими документами та не відповідає вимогам закону. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу, відсутні також докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю , подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з істотними умовами договору. Також заперечує щодо стягнення з неї комісії за надання кредиту, оскільки умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги за надання кредиту є нікчемними. Щодо нарахованих відсотків зазначає, що договором встановлено строк кредитування 30 днів, відтак нарахування відсотків повинно здійснювати лише в межах строку дії кредитного договору. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що орієнтована вартість кредиту становить 14 750 грн., тоді як позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 79 738 грн. Враховуючи викладене, просить у позові відмовити. Крім того, вважає, що немає підстав для стягнення з неї витрат на правову допомогу в розмірі 16 000 грн., оскільки жодних доказів, які б вказували на представництво АО «Лігал Ассістанс» інтересів позивача у суді, суду не надано, також до матеріалів справи не долучено жодних квитанцій здійснення оплати витрат на правову допомогу. 
1.3 Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору у електронній формі, зокрема довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого підпису одноразовим ідентифікатором. Перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника ОСОБА_1 підтверджується квитанцією LigPay, яка міститься в матеріалах справи. У відзиві на позовну заяву відповідачка не заперечує факту відповідності зазначених у договорі даних, а саме паспортні дані, РНОКПП, дата народження, адреса реєстрації, засоби зв`язку та електронної пошти. Крім того, відповідачка на виконання умов кредитного договору здійснювала часткові погашення, що вказує на визнання факту укладення кредитного договору. Щодо заявленої суми заборгованості. Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, а саме: відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається нарахування відсотків відповідно до п. 1.5.2 та нарахування відсотків відповідно до п.1.6 у розмірі 5,00% (з урахуванням п.2.3.1.1 та п. 2.3.1.2 договору на підставі проведеної та погодженої сторонами пролонгації). Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій. Сторони також погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. За користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання за ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного Договору. Щодо заперечень відповідачки про стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що остання не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду докази на підтвердження такої позиції. Тому, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
2.1. Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 03.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 
2.2. 10.03.2026 ухвалою суду представнику позивача відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції - справа розглядається без виклику сторін.
2.3. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 10.10.2025, про що свідчить розписка, та цього ж дня ознайомилася з матеріалами справи у приміщенні суду. Наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. 
2.4. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
3.1. Судом встановлено, що 30.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103373694 відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 10 000 грн. строком на 30 днів, термін повернення кредиту 29.08.2021. Згідно п. 1.5.2 - 1.6 Договору, проценти за користування кредитом 3750 грн., що нараховуються за ставкою 1,25% за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Також Договором передбачена пролонгація кредитування (а.с.22-24).
3.2. Відповідно графіку платежів за Договором про споживчий кредит №103373694 від 30.07.2021, відповідачка повинна була здійснити повне погашення кредиту 29.08.2021 в сумі 14 750 грн., яка включає в себе суму виданого кредиту 10 000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 3750 грн. та комісію за надання кредиту в сумі 1000 грн. (а.с.39).
3.3. Підтвердженням добровільного укладення ОСОБА_1 кредитного договору є Анкета-заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача та погоджені умови кредитування за Договором №103373694 (а.с.50).
3.4. Відповідно до Довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладено договір №103373694 від 30.07.2021 ідентифікований ТОВ Мілоан». Акцепт договору позичальником, здійснений за допомогою аналога електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, представленого у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, а саме: 30.07.2021 отримала одноразовий ідентифікатор: Z28389. Номер телефону на який було відправлено ідентифікатор НОМЕР_5 (а.с.56). Це й же номер телефону як контактний вказаний відповідачкою при надані суду заяви по суті справи - відзиву (а.с. 77-85).
Укладаючи вищевказаний Договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
3.5. В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.49).
3.6. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , реквізити якої надані споживачем, що підтверджується електронною квитанцією LigPay (а.с.57).
3.7. Належність банківської картки № НОМЕР_3 ОСОБА_1 та зарахування на вказану картку грошових коштів у розмірі 10 000 грн. 30.07.2021 підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк». Також зазначено ідентифікаційні дані власника картки: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_5 (а.с.109-111). Ці ідентифікаційні дані співпадають з персональними даними відповідачки за інформацією ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області (а.с. 71).
3.8. Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №103373694, наданого первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», відповідачка ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., за період з 30.07.2021 по 12.11.2021 ОСОБА_1 здійснила сплату процентів по кредиту в загальному розмірі 1387 грн. та погашення тіла кредиту в розмірі 1000 грн., а ТОВ «Мілоан» проводив щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами згідно умов Договору (а.с.58-59).
3.9. 30.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» » та ТОВ «Вердикт-Капітал було укладено Договір факторингу №30-11-65, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №103373694 щодо відповідачки (а.с.25-27).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 03.12.2021, підтверджує факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.31).
На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Вердикт-Капітал сплатило ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти у розмірі 2 601 567,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №308250004 від 03.12.2021 (а.с.30).
3.10. Відповідно до Реєстру боржників від 30.11.2021 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №103373694 в сумі 41 038,00 грн., з яких: 9000 грн. - сума виданого кредиту, 31 038 грн. - сума заборгованості за відсотками та 1000 грн. - комісія (а.с.35).
3.11. Разом з тим, згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором №103373694 станом на 23.02.2022 заборгованість відповідачки становить 79 738 грн., з яких: 9000 грн. - сума виданого кредиту; 31038 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000 грн. - комісія та 38700 грн. - нараховані відсотки ТОВ «Вердикт Капітал» згідно умов договору (а.с.7).
3.12. Крім того, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023/01 (а.с.9-11).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр « права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.16).
3.13. Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 79 738 грн., з яких: 9000 грн. - сума виданого кредиту; 69 738 грн. - сума заборгованості за відсоткам та 1000 грн. - комісія. Вказані суми відповідають також наданому позивачем розрахунку заборгованості (а.с.18-21, 8).
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 69 388 грн. 
IV. Норми права, які застосував суд.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно зі ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Згідно з абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
5.1 Суд робить висновок, що 30.07.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №103373694 про надання споживчого кредиту.  ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. 
5.2 Відповідачка заперечується факт укладення кредитного договору в цілому, однак такі твердження спростовуються встановленими обставинами справи та дослідженими доказами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою здійснені всі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення кредитного договору. Без відповідних дій з боку відповідачки укладення договору було б неможливим, а саме: без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами по справі не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачці. Крім того, надані відповідачкою особисті дані у Анкеті-заяві на кредит від 30.07.2021 повністю співпадають з даними власника картки № НОМЕР_3 , на яку було зараховано кредитні кошти, а також з даними, вказаним самою відповідачкою у відзиві на позовну заяву.
5.3 Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 10 000 грн. також підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією LigPay. ТОВ «Коллект Центр» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідачки за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано.
5.4 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд частково погоджується з позицією сторони відповідача та зазначає наступне. Договором визначений строк дії Договору - 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству відсотки у розмірі 3750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% за кожен день користування кредитом.  Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, товариство відповідно до п. 1.5.2 Договору нарахувало відповідачу проценти в розмірі 3625 грн. у період з 30.07.2021 по 28.08.2021. На виконання умов Договору ОСОБА_1 28.08.2021 здійснила оплату комісії за пролонгацію строку кредитування, а також частково оплату тіла кредиту та нарахованих відсотків та строк договору було продовжено на 16 днів на пільгових умовах та нарахування відсотків здійснювалося за ставкою 1,25% за кожен день користування кредитом, що складає 1800 грн. В подальшому, у зв`язку із продовженням користування кредитними коштами, Договір було авто пролонговано та відповідно до п. 1.6 та п. 2.3.1.2 Договору товариство здійснювало нарахування процентів за ставкою 5% від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами за 60 днів, що становить 27 000 грн. Отже за період з 30.07.2021 по 12.11.2021 первісним кредитором було нараховано заборгованість за відсотками на загальну суму 31 038 грн. (з урахуванням здійснених відповідачкою проплат) і таке нарахування відповідає умовам Договору. Подальше нарахування відсотків на думку суду є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 31 038 грн. за105 днів, що відповідає строку дії кредитного договору, з урахуванням його пролонгації та авто пролонгації. 
5.5 Також, суд зазначає, що на виконання умов договору відповідачкою було здійснено часткове погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, що відображено у наданому позивачем розрахунку заборгованості. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №103373694 про надання кредиту, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 
5.6 Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки щодо неправомірності стягнення комісії за надання кредиту, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за умовами укладеного між сторонами договору, сторони передбачили обов`язок боржника, окрім повернення кредитних коштів у розмірі 10 000 грн., також сплатити проценти та комісію, яка нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту та становить 1000 грн. Відтак, розмір комісії визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
5.7 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме: в частині тіла кредиту - 9000грн., нарахованих первісним кредитором відсотків у розмірі 31038 грн. та комісії у розмірі 1000 грн. 
5.8 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024; Заявкою на надання юридичної допомоги від 01.08.2025 Витягом з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с.44-48). Позовні вимоги задоволено судом на 59%, тому з відповідачки підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1429,22 грн., проте витрати на правову допомогу в розмірі 9440 грн. є невідповідними незначній складності справи і кількості виконаної роботи, не відповідають принципам розумності та пропорційності, а тому суд зменшує їх до 5000 грн. 
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд - 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором №103373694 від 30.07.2021 у розмірі 41 038 (сорок одна тисяча тридцять вісім) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1429,22 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 6429 (шість тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 22 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження вул. Мечнікова, 3 офіс 306, м. Київ, код ЄДРПОУ 44276926, електронна адреса info@collect-center.com.ua.
Представник позивача: Ткаченко Марія Миколаївна, РНОКПП НОМЕР_6 , електронна адреса  ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя        О.Ю. Жуковська