Справа № 159/169/26
Провадження № 3/159/375/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директорТОВ «Компанія Алтекс» (код ЄДРПОУ 35823953, юридична адреса: м.Ковель, вул. Варшавська, 1),
за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №2/03-20-04-02/35823953 від 05.01.2026, складеного відносно директораТОВ «Компанія Алтекс» ОСОБА_1 , перевіркою з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за жовтень 2025 року, встановлено порушення платником податків ведення податкового обліку, а саме:
- п. 200.1, п.200.7, п.200.8, п.200.9, абз. «б» п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та п.5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/828289 із змінами та доповненнями та відповідно до п.200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Компанія Алтекс» відмовлено в отриманні задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за жовтень 2025 року в розмірі 500000 гривень.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 163-1 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про час і місце судового розгляду була повідомлена шляхом скерування судових викликів на адресу проживання особи та на юридичну адресу ТОВ «Компанія Алтекс» .
Судові виклики повернулися з відміткою «адресат відсутній» (трекінги Укрпошти № R067100834208 та № R067100835298). Відповідно до ст.277-2 КУпАП суд зобов`язаний завчасно повідомити особу про час і місце розгляду справи, проте отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами відповідальності суду. Адресат зобов`язаний контролювати надходження поштової кореспонденції за повідомленим державі місцем постійного чи тимчасового проживання.
Тому, керуючись приписами ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до приписів статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Частина перша статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 (далі — Інструкція) при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.
Також до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП наданий протокол про адміністративне правопорушення та акт №35375/036-20-04-02/35823953 від 09.12.2025 Про результати камеральної перевірки ТОВ «Компанія Алтекс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за жовтень 2025 року.
Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, з огляду на таке.
Так, у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення фактично продубльований висновок, до якого прийшла уповноважена особа під час здійснення камеральної перевірки товариства та який відображений в акті перевірки. Не встановлено та не зазначено посадові обов`язки ОСОБА_1 як посадової особи директора ТОВ «Компанія Алтекс», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст. 163-1 КУпАП. 
У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.
Згідно з п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
З акту перевірки №35375/036-20-04-02/35823953 вбачається, що ОСОБА_1 з висновками перевірки не згідна, повідомила про намір їх оскаржити до контролюючого органу в порядку та строки, визначені в п.86.7 ст. 86 ПК України.
Відтак, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Отже, будь яких належних, допустимих, достовірних та достатніх документальних доказів, які б підтверджували викладені в Акті, а відтак і в складеному за частиною першою статті 163-1 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення, обставини, посадовою особою, уповноваженою на складення адміністративних матеріалів, суду надано не було.
Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться а користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених податковим органом обставин, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 283, 284 КУпАП, суддя 
у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до відповідальності за частиною першою статті 163-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	Т. В. Денисюк