ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2026 р. Справа № 910/13367/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Тищенко О.В. 
Гончарова С.А. 

секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.04.2026
Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа"
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025
повний текст рішення складено 02.12.2025
у справі № 910/13367/25 (суддя Курдельчук І.Д.)
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа"
про стягнення коштів у розмірі 463 905,75 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Міністерство оборони України (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" (відповідач) про стягнення 463 905,75 грн., з них: пені - 335 552,38 грн. та штрафу - 128 353,37 грн. 
Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/63 від 21.06.2022 в частині дотримання строків надання послуг.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13367/25, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" на користь Міністерства оборони України 319 600,86 грн пені, 128 353,37 грн штрафу та 5375,45 грн витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позову відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що судом першої інстанції встановлено, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині дотримання строків надання послуг, що є підставою для покладення на нього обов`язку сплатити штрафні санкції (пеню та штраф). За висновком суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання понад 30 днів з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 128 353,37 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В частині стягнення пені суд першої інстанції, здійснивши перерахунок пені окремо по кожному акту приймання послуг, дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 319 600,86 грн. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску позовної давності, тому що позовна заява подана в межах строку позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25, 22.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 повністю та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам, які мають значення для справи, що є підставою для його скасування. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що (1) судом першої інстанції нараховано штрафні санкції без встановлення дати, з якої починається прострочення; (2) договірні зобов`язання було порушено саме позивачем і саме позивач позбавив можливості відповідача виконати ремонт виробів в кількості та в терміни обумовлені договором; (3) відповідачем не допущено прострочення з ремонту виробів, тому правові підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні; (4) розрахунок штрафних санкцій виконано позивачем невірно. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" у справі № 910/13367/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Корсак В.А., Сітайло Л.Г.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026 у зв`язку з перебуванням суддів Корсака В.А. та Сітайло Л.Г. у відпустці для вирішення питання руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" у справі № 910/13367/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи № 910/13367/25.
12.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/13367/25.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 у зв`язку з перебуванням суддів Андрієнка В.В. та Шапрана В.В. у відпустці для вирішення питання руху апеляційної скарги у справі № 910/13367/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13367/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 та призначено розгляд справи на 16.04.2026.
13.03.2026 до Північного апеляційного господарського суду від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 залишити без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 21.06.2022 між Міністерством оборони України (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" (надалі - відповідач, виконавець) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/63 (надалі - договір), предметом якого є закупівля послуг з ремонту за технічним станом техніки спеціального призначення, за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 5.1. договору термін надання послуг згідно з Календарним планом надання послуг (додаток 1 до договору).
Календарним планом надання послуг з ремонту виробів (додаток № 1 до договору) визначено ремонт за технічним станом техніки спеціального призначення з поетапним терміном виконання робіт: 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.07.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.08.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.09.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.10.2022; 10 шт. на суму 3 788 400,00 грн до 30.11.2022.
Згідно з п. 5.12. договору приймання послуг після проведення ремонту (етапу робіт) виробів здійснюється замовником або його представником. За результатами приймання наданих послуг, виконавець складає акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору), який надає разом з висновком щодо рівня договірної ціни послуг за фактичними витратами на адресу замовника для затвердження. Акт приймання наданих послуг (додаток 4 до договору) підписується уповноваженими особами та виконавця не пізніше 5 (п`яти) робочих днів.
Позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни виконання ремонту та несвоєчасно надано послуги по ремонту і технічного обслуговування техніки спеціального призначення у кількості 26 одиниць виробів на загальну суму 1 833 619,55 грн.
На підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачем надано акти приймання послуг, з яких вбачається, зокрема, дата передачі послуг (робіт) та їх фактична вартість на загальну суму 1 833 619,55 грн, а саме: № 2 від 12.05.2023 на суму 107 274,87 грн; № 3 від 12.05.2023 на суму 115 813,49 грн; № 5 від 12.05.2023 на суму 38 551,84 грн; № 1 від 15.05.2023 на суму 93 709,40 грн; № 4 від 15.05.2023 на суму 72 464,83 грн; № 6 від 15.05.2023 на суму 151 771,64 грн; № 7 від 15.05.2023 на суму 78 769,21 грн; № 8 від 15.05.2023 на суму 44 968,35 грн; № 9 від 15.05.2023 на суму 41 797,36 грн; № 10 від 15.05.2023 на суму 41 796,67 грн; № 11 від 28.05.2023 на суму 126 413,54 грн; № 12 від 28.05.2023 на суму 46 174,03 грн; № 13 від 28.05.2023 на суму 13 915,41 грн; № 14 від 28.05.2023 на суму 13 914,51 грн; № 15 від 13.06.2023 на суму 64 640,31 грн; № 16 від 13.06.2023 на суму 75 892,75 грн; № 17 від 13.06.2023 на суму 15 344,40 грн; № 18 від 13.06.2023 на суму 55 729,91 грн; № 21 від 20.12.2023 на суму 180 933,14 грн; № 22 від 20.12.2023 на суму 44 204,74 грн; № 23 від 20.12.2023 на суму 42 936,48 грн; № 24 від 20.12.2023 на суму 50 493,95 грн; № 25 від 20.12.2023 на суму 164 389,60 грн; № 26 від 20.12.2023 на суму 45 464,21 грн; № 27 від 20.12.2023 на суму 54 752,60 грн; № 1 від 22.01.2024 на суму 51 502,31 грн.
У зв`язку з порушенням відповідачем термінів виконання робіт позивачем нараховано та заявлено до стягнення на підставі пункту 7.2. договору штрафні санкції (пеню та штраф) у розмірі 463 905,75 грн., з них: пені - 335 552,38 грн. та штрафу - 128 353,37 грн. 
Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що договірні зобов`язання було порушено саме позивачем і саме позивач позбавив можливості відповідача виконати ремонт виробів в кількості та в терміни обумовлені договором; відповідачем не допущено прострочення з ремонту виробів, тому правові підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні; розрахунок штрафних санкцій виконано позивачем невірно. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.
Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
За змістом ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Судом встановлено, що 21.06.2022 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/6/1/63, предметом якого є закупівля послуг з ремонту за технічним станом техніки спеціального призначення, за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (п. 1.1. договору).
Так, календарним планом надання послуг з ремонту виробів (додаток № 1 до договору) визначено ремонт за технічним станом техніки спеціального призначення з поетапним терміном виконання робіт: 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.07.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.08.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.09.2022; 15 шт. на суму 5 682 600,00 грн до 30.10.2022; 10 шт. на суму 3 788 400,00 грн до 30.11.2022.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено терміни виконання ремонту та несвоєчасно надано послуги по ремонту і технічного обслуговування техніки спеціального призначення у кількості 26 одиниць виробів на загальну суму 1 833 619,55 грн., що підтверджується актами приймання послуг на загальну суму 1 833 619,55 грн, а саме: № 2 від 12.05.2023 на суму 107 274,87 грн; № 3 від 12.05.2023 на суму 115 813,49 грн; № 5 від 12.05.2023 на суму 38 551,84 грн; № 1 від 15.05.2023 на суму 93 709,40 грн; № 4 від 15.05.2023 на суму 72 464,83 грн; № 6 від 15.05.2023 на суму 151 771,64 грн; № 7 від 15.05.2023 на суму 78 769,21 грн; № 8 від 15.05.2023 на суму 44 968,35 грн; № 9 від 15.05.2023 на суму 41 797,36 грн; № 10 від 15.05.2023 на суму 41 796,67 грн; № 11 від 28.05.2023 на суму 126 413,54 грн; № 12 від 28.05.2023 на суму 46 174,03 грн; № 13 від 28.05.2023 на суму 13 915,41 грн; № 14 від 28.05.2023 на суму 13 914,51 грн; № 15 від 13.06.2023 на суму 64 640,31 грн; № 16 від 13.06.2023 на суму 75 892,75 грн; № 17 від 13.06.2023 на суму 15 344,40 грн; № 18 від 13.06.2023 на суму 55 729,91 грн; № 21 від 20.12.2023 на суму 180 933,14 грн; № 22 від 20.12.2023 на суму 44 204,74 грн; № 23 від 20.12.2023 на суму 42 936,48 грн; № 24 від 20.12.2023 на суму 50 493,95 грн; № 25 від 20.12.2023 на суму 164 389,60 грн; № 26 від 20.12.2023 на суму 45 464,21 грн; № 27 від 20.12.2023 на суму 54 752,60 грн; № 1 від 22.01.2024 на суму 51 502,31 грн.
У наданих позивачем актах приймання послуг зафіксовано ціну ремонту щодо кожного виробу, форматування вказаних актів можливо тільки після прийняття послуг (робіт) за якістю та розрахунку виконавцем фактичних витрат, отже твердження відповідача про дефектацію виробів та протокол погодження договірної ціни не знайшли свого підтвердження за встановлених судом обставин. 
При цьому суд відмічає, що відповідачем не підтверджено причин пропуску термінів виконання робіт, передбачених Календарним планом.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем термінів виконання робіт. 
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).
Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В п. 7.2. договору визначено, що за порушення терміну виконання зобов`язань з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотки вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.
Суд відмічає, що зазначені у актах приймання послуг відомості неможливо співвставити з Календарним планом, оскільки у Календарному плані визначено пункти з певною кількістю виробів (від 10 до 15) та датами виконання робіт за кожним пунктом. При цьому, не визначено, який саме виріб із зазначених у Календарному плані пунктів відповідає наданим актам приймання послуг. 
Отже, встановити з якої дати починається прострочення виконання зобов`язання щодо ремонту за кожним виробом не вбачається за можливе.
Враховуючи, що згідно Календарного плану граничною датою виконання робіт є 30.11.2022, то виконання зобов`язання щодо надання послуг з ремонту техніки, визначених у Календарному плані, після 30.11.2022 буде вважатися таким, що виконано з порушенням строку.
При перевірці розрахунку штрафу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу підлягають задоволенню в розмірі 128 353,37 грн. 
Суд першої інстанції, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені за порушення термінів виконання робіт, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 319 600,86 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом першої інстанції зібраних у справі доказів, саме тільки посилання скаржника на те, що суд не в повному обсязі дослідив докази та не з`ясував дійсні обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів оскаржуване судове рішення. Натомість зміст апеляційної скарги переконливо свідчить про те, що доводи скаржника зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів.
На переконання колегії суддів, зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про дослідження наявних у справі доказів та встановлення судом обставин, що входять до предмету доказування у цій справі, а доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судом при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками суду, які покладені в основу оскаржуваного судового рішення у цій справі.
При цьому колегія суддів зазначає, що незгода скаржника з рішенням суду першої інстанції або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішенні, не свідчать про його незаконність.
Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судом фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 319 600,86 грн. та штрафу у розмірі 128 353,37 грн.
Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 залишити без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі № 910/13367/25 - залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
4. Матеріали справи № 910/13367/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Сибіга 

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров