ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7728/25  Номер провадження 33/814/463/26	Головуючий у 1-й інстанції Любчик В. М.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року 	м.Полтава  	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., 
за участі:
захисника – адвоката Гудзь Л.Г.,
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гудзь Л.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 04 лютого 2026 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665, 60 грн. в дохід держави.
Постановою судді  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 03.09.2025 року, об 11.55 год., по вул.Зіньківська, 57, у м.Полтава, керував автомобілем „Renault Logan”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, оскільки складається із фрагментів, які могли бути оброблені, а тому не являється допустимим доказом.
Вказав, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, однак просив провести вказані дослідженні у медичному закладі.
При цьому, через незначний проміжок часу, ОСОБА_1 за власною ініціативою пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду КП „Полтавський обласний центр терапії залежностей” від 03.09.2025 року, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_2 та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Допитаний під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що він під час керування автомобілем був тверезий. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Оскільки він не довіряв принципу проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, просив провести огляд у медичному закладі. Однак, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проведення відповідного огляду у закладі охорони здоров`я.
Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з ч.3 ст.266 КпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, його огляд на стан сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Однак, як вбачається із наявного у матеріалах справи відеозапису, на вимогу поліцейського пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти дослідження на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але працівники поліції не запропонували йому пройти відповідний огляд та до медичного закладу не доставляли.
Після цього, ОСОБА_1 , не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, самостійно звернувся до КП „Полтавського обласного центру терапії залежностей Полтавської обласної ради” для проведення огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння №845 від 03.09.2025 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння виявлено не було. При цьому, ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом, після чого було здійснено аналіз видихуваного ОСОБА_1 повітря за допомогою газоаналізатора „драгер”. 
Наявне в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я від 03.09.2026 року було складено працівником поліції за відсутності ОСОБА_1 . Не підтверджує обставини складення даного направлення і переглянутий відеозапис.
Інших належних і допустимих доказів на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Гудзь Л.Г. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 04 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_1  скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя      Л.В. Нізельковська