ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 лютого 2026 року	Справа №: 695/4619/25	

Номер провадження 3/695/58/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., 
за участю: захисника – адвоката Короля О.А.,
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в:
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467196 від 28.09.2025 ОСОБА_1 27.09.2026 о 23.00 год. по вул. Трояндова в с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. (кооператив “Нива”) керував скутером в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП “ЗОЛОТОНІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ” ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (результат огляду 1,28 проміле), чим порушив п. 2.9.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Король О.А. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених у письмових поясненнях від 24.12.2025, які приєднані до матеріалів справи. Додатково пояснив, що факт керування транспортним засобом не доведений, тип транспортного засобу не встановлений, медичний огляд проведений не лікарем та з грубим порушенням процедури проведення, а тому докази є недопустимими.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що 27.09.2026 о 23.00 год. на території кооперативу “Нива” вона почула, що хтось кличе на допомогу. Коли підійшла до місця події, то побачила ОСОБА_1 , який лежав на дорозі наче з переломом ноги. Вона викликала карету швидкої медичної допомоги. В цей час було темно і вона не бачила чи був біля ОСОБА_1 якийсь транспортний засіб. У своїх письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 лежав поруч із скутером, оскільки це було припущення. Письмові пояснення підписала після того, як нею були прочитані. 
Заслухавши захисника, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил Дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не зважаючи на не визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467196 від 28.09.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
-копією протоколу серії ЕПР1 №467203 від 28.09.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 27.09.2025 о 23.00 год., керуючи скутером по вул. Трояндова в с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. (кооператив “Нива”), не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та упав на узбіччя дороги;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.09.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 28.09.2025 о 01.25 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 1,28 проміле;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.09.2025, з яких вбачається, що останній 27.09.2025 близько 19.00 год. вживав горілку. Близько 23.00 год. сів за кермо власного скутера та поїхав по території дачного кооперативу “Нива”, не впорався з керуванням і впав, після чого почав кликати на допомогу;
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.09.2025, з яких вбачається, що на території кооперативу “Нива” остання 27.09.2025 близько 23.19 год. почула крик про допомогу. Прибувши на вул. Трояндову, побачила, що на дорозі лежить скутер, а поруч з ним ОСОБА_1 , який повідомив, що керуючи скутером в`їхав в яму і впав, після чого вона викликала швидку медичну допомогу;
- письмовими поясненнями завідувача відділення КНП “ЗОЛОТОНІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ” ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ОСОБА_3 від 28.09.2025, який пояснив, що 28.09.2025 близько 01.00 год. до приймального відділення був доставлений ОСОБА_1 , який в результаті падіння зі скутера отримав тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої третини лівої гомілки;
- оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що 27.09.2025 керував китайським електроскутером “XIAOMI”, який до приїзду працівників поліції забрали хлопці і відвезли у двір його домоволодіння. Свідок ОСОБА_2 показала місце, де лежали скутер та ОСОБА_1 .. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього складаються матеріали про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 130 КУпАП, які будуть направлені до суду для розгляду.
Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Суд критично оцінює пояснення захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не керував електроскутером та працівниками поліції не встановлений тип транспортного засобу, який підтверджує, що останній є транспортним засобом у розумінні Правил дорожнього руху України, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються інформацією на CD диску, при перегляді якого встановлено, що останній підтвердив факт керування електроскутером. Крім того, постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2025, яка набрала законної сини 05.01.2026, у справі № 695/4620/25 (провадження № 3/695/2301/25) встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, в описовій частині якої вказано, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467203 від 28.09.2025, ОСОБА_1 27.09.2025 о 23.00 год. по вул. Трояндова в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської обл., керуючи скутером, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не впорався скеруванням та впав на узбіччі дороги, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Доказів, що зазначена вище постанова була відповідно до чинного законодавства скасована, захисником не надано. Це вказує на те, що ОСОБА_1 27.09.2025 о 23.00 год. по вул. Трояндова в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської обл. керував скутером.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
У Правилах дорожнього руху України відсутнє визначення «електроскутер», разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що «електроскутер» відповідає поняттю транспортний засіб, оскільки призначений для перевезення осіб, зокрема самого водія чи його вантажу та є повноправним учасником дорожнього руху, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував «електроскутер», як транспортний засіб, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху України.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства щодо оформлення матеріалів справи, а медичний висновок проведений із грубими порушеннями закону, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, медичних працівників, лікаря, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, медичного висновку, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 підписав протокол серії ЕПР1 №467196 від 28.09.2025 та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.09.2025 без жодних зауважень та/або застережень, а отже фактично погодився з обставинами, які в них зазначені.
З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських та медичних працівників. Тобто незаконність дій поліцейських та медичних працівників не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, даючи оцінку показанням свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні у співвідношенні із наданими нею письмовими поясненнями при складанні матеріалів та зафіксованими на відеозаписі, які були дослідженні судом у судовому засіданні, суд оцінює критично і як надані нею з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Доводи захисника про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд не бере до уваги, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність останнього до вказаного правопорушення, суду не надано.
Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП є, серед іншого, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.
З матеріалів адміністративної справи неможливо встановити чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ.
Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.
Водночас, суд ураховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.
Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
На підставі викладеного та враховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.. 
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів.
Повний текст постанови буде складено та оголошено 02.03.2026 о 08.01 год. 

Суддя: К.М. Ушакова