ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/917/26 пров. № А/857/10319/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження (головуючий суддя Братичак У.В., м. Львів) у справі № 380/917/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання нечинними та скасування рішень, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
19.01.2026 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії Мостиської міської ради Львівської області, які полягають у неодноразовій відмові у наданні ОСОБА_1 пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, без здійснення індивідуальної оцінки його майнового стану та рівня доходів; визнати протиправними та скасувати рішення Мостиської міської ради Львівської області щодо розгляду заяви позивача про надання пільги з податку на нерухоме майно для фізичних осіб за п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПКУ, оформлені листами: № 3674/02-33 від 20.12.2023 року; № 1961/02-33 від 22.07.2024 року; № 2915/02-33 від 05.11.2025 року; № 3257/02-33 від 10.12.2025 року; зобов`язати Мостиську міську раду Львівської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у встановленому законом порядку з урахуванням правової оцінки, наданої судом; зобов`язати Мостиську міську раду застосувати положення п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, не посилаючись на п.п. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПКУ; надати мотивоване рішення з посиланням на встановлені фактичні обставини та норми права, зокрема, Податкового кодексу України; у разі відповідності заяви та наданих документів законодавчо визначеним умовам, зобов`язати Мостиську міську раду Львівської області прийняти рішення про надання пільги у повному обсязі, що усуває податкове навантаження, відповідно до платоспроможності позивача на 2020-2025 роки; визнати протиправним та нечинним у частині застосування до ОСОБА_1 рішення Мостиської міської ради № 4 від 22.06.2021 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» як такого, що у відповідній частині не відповідає вимогам підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України та прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики; визнати, що Рішення Мостиської міської ради № 4 від 22.06.2021 не може створювати правові наслідки для позивача, оскільки прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики, що унеможливлює його застосування до позивача до моменту усунення таких порушень у передбачений законом спосіб; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управлінням Державної податкової служби у Львівській області від 16.05.2025 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік у сумі 3110,02 грн.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі №380/917/26 за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання нечинними та скасування рішень, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії в частині наступних позовних вимог: визнати протиправними та скасувати рішення Мостиської міської ради Львівської області щодо розгляду заяви позивача про надання пільги з податку на нерухоме майно для фізичних осіб за п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПКУ, оформлене листом №1961/02-33 від 22.07.2024 зобов`язати Мостиську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.07.2024 про надання пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у встановленому законом порядку з урахуванням правової оцінки, наданої судом; визнати протиправним та нечинним у частині застосування до ОСОБА_1 рішення Мостиської міської ради № 4 від 22.06.2021 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» як такого, що у відповідній частині не відповідає вимогам підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України та прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики; визнати, що Рішення Мостиської міської ради №4 від 22.06.2021 не може створювати правові наслідки для позивача, оскільки прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики, що унеможливлює його застосування до позивача до моменту усунення таких порушень у передбачений законом спосіб.
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зазначає, що відмова суду у відкритті провадження у справі №380/917/26 є передчасною та необґрунтованою. Суд першої інстанції застосував пункт 2 частини першої статті 170 КАС України неправильно, неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкових висновків. Звертає увагу, що позови вважаються тотожними лише у випадку повного збігу сторін, підстав та предмету спору. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню за захистом прав. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
14.04.2026 позивачем до суду подано додаткові пояснення. Зазначає, що у цій справі відсутня тотожність позовів, оскільки поєднання трьох елементів — сторін, предмета та підстав — є іншим, ніж у справі № 380/21045/24. Підставами позову є обставини, які не були предметом розгляду у попередній справі: непогодження проекту рішення № 4 з ДРС та триваюче невиконання радою обов`язку індивідуального розгляду заяв позивача, що проявляється у нових індивідуальних актах відмови. Предметом цього позову є не оскарження рішення № 4 як нормативно правового акта в цілому, а правомірність його застосування до позивача у конкретних правовідносинах та правомірність індивідуальних актів відповідача. Відтак, йдеться про інший за змістом, обсягом та правовою природою спір, що виключає застосування пункту 4 частини першої статті 170 КАС України. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, вказує, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 380/21045/24 за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання нечинним та скасування рішення, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якій позивач, просив: визнати протиправними дії Мостиської міської ради щодо відмови в задоволенні прохання позивача щодо встановлення пільги в розмірі 100% зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки як для фізичної особи у зв`язку з його майновим станом та рівнем доходів; визнати нечинним та скасувати рішення № 4 Мостиської міської ради Львівської області XI позачергової сесії VШ скликання, ухвалене 22 червня 2021 року, «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»; визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 20.02.2024 №01186668-2414-1322-UА46140030000023506 про зобов`язання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами - власниками об`єктів житлової нерухомості відповідно за 2023 рік - 3123,54 грн.
В обґрунтування позовних вимог у справі №380/21045/24 позивач зазначив, що 15.07.2024 він звернувся до Мостиської міської ради з проханням встановити для позивача як для пенсіонера, пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 100%. До цього звернення долучив докази своєї неплатоспроможності, а саме: довідку про доходи за період з 1 кв. 2019 р. по 1 кв. 2024 р., довідку про доходи пенсіонера від 14.07.2024, довідку ОК-5 від 14.07.2024, виписку з банківського рахунку станом на 15.07.2024. Однак, Мостиська міська рада повідомленням №1961/02-33 від 22.07.2024 протиправно відмовила у задоволенні прохання позивача. Також, зазначив, що рішення рішення № 4 Мостиської міської ради Львівської області XI позачергової сесії VШ скликання, ухвалене 22 червня 2021 року, «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» є протиправним, оскільки не відповідає вимогам Податкового кодексу України. Вказав, що відповідач формально дотримався вимог ст. 266 Податкового кодексу України - в преамбулі оскаржуваного рішення Мостиської міської ради пунктом 2 передбачено встановлення пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2. Насправді ж додатком 2 до оскаржуваного рішення Мостиської міської ради затверджений перелік об`єктів, що не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Цей перелік встановлений підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а не підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України. Вважав, що рішення № 4 вважається таким, що не набрало законної сили, відповідно є нечинним, оскільки на веб-сайті Мостиської міської ради відсутнє посилання на дату оприлюднення в друкованих медіа відповідних рад, і відповідних доказів такого оприлюднення, отже таке рішення не оприлюднювалося в друкованих медіа всупереч п. 5, п.12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 5 ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», п.п.12.3.4 п. 12.3, п.п. 12.4.3. п. 12.4, п. 12.5. ст.12 ПК України.
Аналогічні доводи позивачем заявлено і у цій справі.
Колегія суддів зазначає, що в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 380/21045/24 судом вже надавалася оцінка відповідним аргументам позивача. Також у справі № 380/21045/24 суд аналізував відмову Мостиської міської ради Львівської області, викладену у листі №1961/02-33 від 22.07.2024 і рішення № 4 та визнав такі правомірними. Враховуючи наведене, суд першої інстанції у справі № 380/21045/24 відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання нечинним та скасування рішення, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовлено повністю.
Зазначене судове рішення оскаржене позивачем та станом на зараз у справі №380/21045/24 триває апеляційне провадження.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №380/21045/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 380/21045/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання нечинним та скасування рішення, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення. 
Колегія суддів звертає увагу, що в ході апеляційного провадження позивач також посилається на роз`яснення Державної регуляторної служби України № 231/0/36-25 від 18.11.2025, яке у цій справі заявляє як нову підставу для позову.
Таким чином, апеляційний суд зауважує, що в провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №380/21045/24 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині оскарження відмови Мостиської міської ради Львівської області, викладеної у листі №1961/02-33 від 22.07.2024, а також визнання протиправним та нечинним у частині застосування до ОСОБА_1 рішення Мостиської міської ради № 4 від 22.06.2021 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» як такого, що у відповідній частині не відповідає вимогам підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України та прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики; визнання, що Рішення Мостиської міської ради №4 від 22.06.2021 не може створювати правові наслідки для позивача, оскільки прийняте з істотним порушенням процедур державної регуляторної політики, що унеможливлює його застосування до позивача до моменту усунення таких порушень у передбачений законом спосіб.
З даного приводу, доцільно зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета спору зберігається.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.04.2018 в справі №9901/433/18.
При цьому, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше (постанова Верховного Суду від 25.04.2024 у справі № 140/5864/23).
Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично, позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо правомірності відмови Мостиської міської ради Львівської області, викладеної у листі №1961/02-33 від 22.07.2024, а також рішення Мостиської міської ради № 4 від 22.06.2021 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», у той час, коли такі вимоги вже розглядаються судом апеляційної інстанції у справі №380/21045/24.
Таким чином, зважаючи на те, що позивач повторно звернувся до суду з адміністративним позовом з того самого предмета і підстав та до того самого відповідача, як і у справі №380/21045/24, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі в частині вищезгаданих позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/917/26 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар