Справа № 354/434/22
Провадження по справі № 2/354/26/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Остап`юк М.В.
при секретарі Крицкалюк Я.М.

за участі сторін:
прокурора: Чернописької Г.О.
представника третьої особи: Чаплінської О.В.
представника відповідача : Попадюк Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до ОСОБА_1 , Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Карпатський національний природний парк про визнання незаконним та скасування рішення Микуличинської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками природно-заповідного фонду та повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:
01.04.2022 Перший заступник керівника прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури звернувся до Суду в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України,Карпатського національного природного парку до Яремчанської міської ради,  ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування пунктів 5.8, 5.7 рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 156-23/2008 від 26.12.2008 про затвердження проекту відведення та передачі у власність ОСОБА_1 земельних ділянок площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих на участку Підліснів в селі Микуличин Яремчанської міської ради; визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 859245 від 07.04.2009 та серії ЯЖ № 859244 від 07.04.2009, виданих на ім`я  ОСОБА_1 ; усунення перешкод у здійсненні Карпатським національним природним парком права користування та розпорядження земельними ділянками, які відносяться до земель природно-заповідного фонду; зобов`язання ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі постійного землекористувача – Карпатського національного природного парку з незаконного володіння земельні ділянки.
Позов обгрунтовано тим, що рішенням Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради № 156-23/2008 від 26.12.2008  ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку, площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства на участку Підліснів в селі Микуличин. На підставі вищевказаного рішення останній отримав Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки серії ЯЖ № 859245 від 07.04.2009 та серії ЯЖ № 859244 від 07.04.2009. Земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери 2611091501:11:019:0044 та 2611091501:11:019:0043. Однак, ці земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського національного парку. Факт віднесення вказаної земельної ділянки до земель природно-заповідного призначення підтверджується Державним актом на право постійного користування землею І-IФ № 002772 від 29.12.2001, виданого Карпатському національному природному парку (далі - КНПП), планшетом №1 Підліснівського лісництва Карпатського НПП та журналом таксаційного опису кварталу 4 виділ 8 Підліснівського лісництва Карпатського національного природного парку.
Передача цієї земельної ділянки відбулася з порушенням вимог законодавства. 
В ході розслідування кримінального провадження №42016090000000113, висновком судової земельно-технічної експертизи № 2830/2831/2832/2833/2834/2835/2836/2837/2838 від 21.05.2019 встановлено, що надані у приватну власність ОСОБА_1 земельні ділянки частково накладаються на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського національного природного парку. 
Станом на час подання позову, 08.04.2022, Карпатський національний природний парк не звернувся до Суду із відповідним позовом.
Тому, прокурор, керуючись вимогами ЦПК України та Закону України «Про прокуратуру», звертається до суду із вказаним позовом з метою захисту інтересів держави. 
Прокурор просить визнати незаконними та скасувати пункти 5.7, 5.8 рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 156-23/2008 від 26.12.2008, яким надано спірні земельні ділянки у власність відповідачу ОСОБА_1 , визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на підставі цього рішення, усунути перешкоди у здійсненні Карпатським національним природним парком права користування та розпорядження земельними ділянками та зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі, в особі постійного землекористувача – Карпатського національного природного парку, спірні земельні ділянки.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового розгляду (т.1, а.с.79).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2022 витребувано докази від Державного архіву Івано-Франківської області та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (т.1 а.с.120).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2023 року позовні вимоги Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Карпатського Національного природного парку до Яремчанської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Микуличинської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок, - залишено без розгляду. У частині позову Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України - розгляд справи продовжено (т.2 а.с.130).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2023 року позовну заяву Івано-Франківської обласної державної адміністрації, поданої у порядку статті 52 ЦПК України залишено без руху (т.2, а.с.133).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.01.2024 року ухвалу Суду від 12.12.2023 року про залишення без розгляду позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Карпатського національного природного парку – залишено без змін.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.04.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Карпатський національний природний парк (т.3 а. с. 111).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2024 позовну заяву Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Першого заступника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Карпатського національного природного парку до Яремчанської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Микуличинської сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, - повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків (т.3 а. с. 113).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області (т.3, а.с.115).
29 жовтня 2024 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області призначено по справі судову земельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено. (т.3, а.с.156).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.02.2025 ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області про призначення по справі судову земельно-технічну експертизу - залишено без змін (т.3, а. с. 219 - 222).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2026 залучено у справі правонаступника позивача - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Прокурора про призначення по справі експертизи з питань землеустрою.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2026 року відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 19.02.2026 року.
У судовому засіданні Прокурор підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що в ході розгляду справи Відповідачем було змінено координати та межі спірних земельних ділянок. Однак, все це відбулося після звернення Прокурора із даним позовом до суду. На час подання позовної заяви накладення спірних земельних ділянок на межі Карпатського національного природного парку існували, що свідчить про незаконність набуття у власність Відповідачем останніх. 14.02.2024 року на підставі нових Технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризацій земельних ділянок з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044 та 2611091501:11:019:0043 внесено виправлення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок меж земельних ділянок. Згідно кадастрового плану земельних ділянок, який міститься у Технічній документації щодо інвентаризації земельної ділянки, координати поворотних точок останніх відмінні від Державних актів на право власності на земельні ділянки, які були видані у 2009 році та проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які проведені у 2008 році, а зміни до проекту землеустрою не вносилися. Чинним законодавством не передбачено внесення виправлень до проекту землеустрою земельної ділянки, що відводиться. Вважає, що неправомірно внесено зміни до Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044 та 2611091501:11:019:0043, а саме виправлення координат поворотних точок меж земельних ділянок. А тому, відсутність накладень земельних ділянок не спростовує незаконність набуття відповідачем ОСОБА_1 у власність спірних земельних ділянок. Просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, правонаступником якого залучено Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства, у судові засідання не з`являвся, однак від 06.07.2022 місяться у справі письмові пояснення у яких Позивач просив задовольнити позов прокурора у повному обсязі. Зазначив, що Карпатський НПП створено на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1980 № 376. Пунктом другим додатку до постанови затверджено межі Парку. У подальшому, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 17.09.1985 № 254 впорядковано межі Карпатського НПП з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. На підставі вищевказаного рішення Карпатському НПП видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ від 29.12.2001 № 002772, який визначає право користування Карпатського НПП земельними ділянками природно-заповідного фонду, суміжними із землями Микуличинської сільської ради.
Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 встановлено, що у державній власності залишаються землі, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій.
Рішенням Микуличинської сільської ради від 26.12.2008 затверджено технічні документації та надано у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044 та 2611091501:11:019:0043 відповідачу ОСОБА_1 .. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 видано державні акти серії ЯЖ № 859245 від 07.04.2009 та серії ЯЖ № 859244 від 07.04.2009 на земельні ділянки.
В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що вказані земельні ділянки повністю накладаються на землі, що перебувають у постійному користуванні Карпатського національного природного парку. 
Оскільки Карпатський НПП згідно з пунктом 1.2 положення «Про Карпатський національний природний парк» є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою та згідно з Державним актом на право постійного користування землею І-ІФ від 29.12.2001 № 002772 є постійним користувачем спірних земельних ділянок, які відносяться до земель державної форми власності, Микуличинська сільська рада перевищила свої повноваження, передаючи земельні ділянки у власність. А тому рішення Микуличинської сільської ради № 156-23/2008 від 26.12.2008 в частині затвердження технічної документації та надання у власність ОСОБА_1 земельних ділянок винесено незаконно та підлягає скасуванню, водночас, підлягають скасуванню і Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 859245 від 07.04.2009 та серії ЯЖ № 859244 від 07.04.2009 на ім`я Скірчука Ю.В., як такі, що видані відповідачу з порушенням вимог статей 83, 84, 141, 149, 150 Земельного кодексу України. З урахуванням наведеного позивач Міністерство просило задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
У судовому засіданні представник третьої особи Карпатського національного природного парку просила задовольнити позов. Зазначила, що дійсно на даний час відсутні накладення спірних земельних ділянок на землі Парку згідно з інформацією про координати меж земельних ділянок, яка міститься у Державному земельному кадастрі. Однак, це не спростовує набуття цих земельних ділянок Відповідачем з порушенням вимог законодавства. А тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання недійсними та скасування пунктів 5.7, 5.8 Рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Попадюк Р.І. заперечила відносно задоволення позову. Пояснила, що Прокурором не доведено факту накладення спірних земельних ділянок на землі природно-заповідного фонду. Зазначила, що у 2024 році на замовлення її довірителя ОСОБА_1 , ПП «КАРПАТИ ГЕОКАДАСТР» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації спірних земельних ділянок, а 15.02.2024 року сформовані витяги з Державного земельного кадастру про ці земельні ділянки. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельної-технічної експертизи від 05.12.2025 року №271/25-28 відсутнє накладення меж земельних ділянок відповідача ОСОБА_1 з кадастровим номером 2611091501:11:019:0044 та кадастровим номером 2611091501:11:019:0043 із земельною ділянкою з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, що перебуває на праві постійного користування Карпатського національного природного парку. Відсутність накладення підтвердив і сам Карпатський національний природний парк у листі №01-06/393 від 23.04.2024 за змістом якого, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, спірні земельні ділянки, власником яких є ОСОБА_1 не входять у територію Парку, а також відповідно до ситуаційної схеми земельних ділянок, яку виконав сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_2 , земельні ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 2611091501:11:019:0044 та площею 0,5 га з кадастровим номером 2611091501:11:019:0043 не накладаються на земельну ділянку площею 1365,9707 га з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, що є територією Карпатського національного природного парку. Зазначила, що висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, складений в рамках кримінального провадження № 42016090000000113 від 21.05.2019 року, і який виступає основним доказом обґрунтування позовних вимог Прокурора, не відповідає дійсності. Вказана експертиза проводилася коли ще технічна документація на спірні земельні ділянки відповідача ОСОБА_1 не була приведена до норм законодавства, межі земельних ділянок не визначалися сучасними технічними пристроями. Відомості про межі земельних ділянок, власником яких є ОСОБА_1 у Державному земельному кадастрі (ДЗК) в ході розгляду справи приведені у відповідність до фактичного використання, стверджуване органами прокуратури «накладення» на даний момент відсутнє. Предметом розгляду даного позову є правомірність набуття відповідачем земельних ділянок природно-заповідного фонду. Водночас у справі подано негаторний позов (ст.391 ЦК України), а отже предметом спору є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а не перевірка правомірності набуття права власності як така. В постанові від 22.02.2024 справа № 346/1648/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем таких обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. У даній справі відповідач жодних дій, спрямованих на створення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача не вчиняв, відсутні докази фактичних перешкод у користуванні, фактичного накладення земельних ділянок немає, а розбіжності були зумовлені технічною помилкою у відомостях Публічної кадастрової карти, яка виникла не з вини відповідача та була усунута у встановленому законом порядку, отже негаторний позов є недоведеним, а предмет спору у справі відсутній. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Представник Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судові засідання жодного разу не з`являвся. Відзиву на позов чи будь-яких інших пояснень відповідач Яремчанська міськалл рада не подавала. З огляду на належне повідомлення Яремчанську міську раду про дату та час судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. 
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, надані у судовому засіданні та врахувавши письмові пояснення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 167, частиною першою статті 170 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
За змістом положень частин першої та четвертої статті 56 ЦПК України, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист державних чи суспільних інтересів.
У квітні 2022 року прокурор звернувся в інтересах держави із даною позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Микуличинської сільської ради, яким передано ОСОБА_3 у власність дві земельні ділянки, про визнання недійсними державних актів на право власності на ці земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом повернення земельних ділянок у власність держави.
Підставами позову прокурор зазначив незаконність передачі ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0, 2500 га з кадастровим номером 2611091501:11:019:0044 та земельної ділянки, площею 0,5000 га, розташованих в селі Микуличині, на участку Підліснів, оскільки такі земельні ділянки частково розташовані на території Карпатського національного природного парку, відносяться до земель природно-заповідного фонду та передана Відповідачу з порушенням законодавства. 
Пояснив, що пред`явлення позову обумовлене необхідністю захисту інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
Статтею 19 ЗК України визначено категорії земель, зокрема, це землі природо-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
Згідно з частинами другою та третьою статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно з частиною третьою статті 1 Земельного кодексу України використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
За змістом частин першої та другої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України «Про природно-заповідний фонд України».
У преамбулі Закону зазначається, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.
У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
До земель природно-заповідного фонду відносяться природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва (стаття 44 Земельного кодексу України, стаття 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).
Указані статті імперативно відносять землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду, до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають під особливою державною охороною.
Судом встановлено, що у постійному користуванні Карпатського національного природного парку перебувають землі природно-заповідного використання, площею 5332,19 га, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 29.12.2001, виданого на підставі рішення 18 сесії 3 скл. Яремчанської міської ради народних депутатів від 27.12.2001 № 189-3/2001 (т.1, а. с. 13).
Судовим розглядом також встановлено, що рішенням Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 156-23/2008 від 26.12.2008 (пункт 5.7), відповідачу ОСОБА_1 , жителю м. Микуличин, передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га (пункт 5.8) та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 50 га (п. 5.7), розташованих в с. Микуличині на участку Підліснів (т.1, а. с. 14).
07.04.2009 на підставі вищезазначеного рішення ОСОБА_1 отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 859245 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 859244 (далі – Державні акти) (т.1, а. с. 31, 34). 
Земельній ділянці, площею 0, 2500 га присвоєно кадастровий номер № 2611091501:11:019:0044, а земельній ділянці площею 0, 5000 га присвоєно кадастровий номер №  2611091501:11:019:0043.
Прокурор оскаржує вказані Рішення та Державні акти, оскільки стверджує, що зазначені вище земельні ділянки відносяться до земель природно-заповідного фонду та перебувають у користуванні Карпатського національного природного парку.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу. 
Конституція України (статті 13, 14) визначає, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).
Так, пунктом «г» частини четвертої статті 84 ЗК України у редакцїї чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись із державної у приватну власність.
Таким чином, законодавством чітко передбачалося, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду у приватну власність не передаються.
У ході судового розгляду з`ясовано, що в рамках кримінального провадження за № 42016090000000113, порушеного 05.07.2016 року за частиною другою статті 367 КК України, призначалася судова земельно-технічна та оціночно-земельна експертиза. 
Відповідно до Висновку експерта №2830/2831/2832/2833/2834/2835/2836/2837/2838 від 21.05.2019, земельна ділянка площею 0, 2500 га, кадастровий номер 2611091501:11:019:0044, та земельна ділянка площею 0, 5000 га, кадастровий номер 2611091501:11:019:0043, що розташовані у с. Микуличин на участку Підліснів, які 07.04.2009 були передані у власність ОСОБА_1 частково накладаються на земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні Карпатського національного природного парку. Площа накладення земельної ділянки з кадастровим номером 2611091501:11:019:0044 – 0, 2156 га, а земельної ділянки з кадастровим номером 2611091501:11:019:0043 – 0, 4981 га (т.1, а. с. 48). 
З`ясувавши вказані обставини, Прокурор у квітні 2022 року в інтересах держави звернувся з цим позовом до суду з метою усунення перешкод у користуванні земельними ділянками природно-заповідного фонду шляхом повернення останніх у власність держави. 
Як вбачається з Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр), сформованих 02.03.2021 та 25.07.2022, на час подання позову Прокурором інформація про спірні земельні ділянки, що перебувають у власності Відповідача була відсутня у Реєстрі (т.1, а. с. 23-24, 113-114). Також земельні ділянки не були внесені до Державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти.
Аналогічна ситуація на час подання позову була із земельною ділянкою Карпатського національного природного парку, яка на час подання позову не була зареєстрована в Державному земельному кадастрі (ДЗК) та не мала кадастрового номеру. 
Разом з тим, згідно вимог законодавства кожна земельна ділянка повинна обов`язково бути зареєстрованою в Державному земельному кадастрі (ДЗК) та мати свій унікальний кадастровий номер. Відсутність ділянки на Публічній кадастровій карті чи в реєстрі ДЗК або відсутність кадастрового номера – свідчить про те, що ділянка юридично не оформлена належним чином.
Таким чином, на час подання позову і земельна ділянка КНПП, і спірні земельні ділянки Відповідача ОСОБА_1 не були юридично оформлені належним чином.
В ході судового розгляду встановлено, що 23.12.2022 року здійснено державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки природно-заповідного фонду, що перебуває у постійному користуванні КНПП, та присвоєно їй кадастровий номер 2611091500:04:001:0006.
Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2022 № НВ-7300393202022 вбачається, що підставою для реєстрації земельної ділянки є Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена 20.11.2018 ТОВ НВП «Агроресурссистеми» (т.3, а. с. 107). 
Також встановлено, що у 2024 році і Відповідач звернувся до інженера-землевпорядника ПП «КАРПАТИ ГЕОКАДАСТР» для розроблення Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044 та 2611091501:11:019:0043 (т.3 а. с. 15-40, 41-68) і така була розроблена.
15.02.2024 року відомості про вказані земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру та 22.02.2024 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав (т.3, а. с. 69, 92, 93).
Таким чином встановлено, що і Карпатський національний природний парк, і відповідач ОСОБА_1 внесли відомості про земельні ділянки до Державного земельного кадастру з визначенням на Публічній кадастровій карті їхні координати і конфігурації в ході судового розгляду справи, вже після подання Прокурором цього позову та відкриття провадження у справі.
Як вбачається зі змісту листа директора Карпатського НПП Степана Гошовського від 23.04.2024 № 01-06/393, долученого Стороною відповідача в ході розгляду справи, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, площею 1365,9707 га, що перебуває у постійному користування КНПП, зареєстрованого 27.12.2022 року, земельна ділянка 2611091501:11:019:0044, площею 0,25 га та земельна ділянка 2611091501:11:019:0043, площею 0,50 га, які належать на праві власності ОСОБА_1 не входять у територію Парку, надану у постійне користування.
Представником відповідача також надано на підтвердження своїх заперечень щодо позову Прокурора, Ситуаційну схему земельних ділянок КНПП з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, площею 1365,9707 га та ОСОБА_1 з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044, площею 0,25 га і 2611091501:11:019:0043, площею 0,50 га, розроблену сертифікованим інженером-землевпорядником Т.Л. Харабаруком, на якій відсутнє накладення цих земельних ділянок (т.3, а.с.94).
Ухвалою суду від 29.10.2024 року призначено у цій справі судову земельно-технічну експертизу з метою з`ясування чи накладаються спірні земельні ділянки на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні Карпатського національного природного парку та яка площа такого накладення.
Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.12.2025 № 271/25-28, відсутнє накладення між земельною ділянкою площею 0, 25 га кадастровий номер 2611091501:11:019:0044, земельною ділянко площею 0, 50 га кадастровий номер 2611091501:11:019:0043, власником яких є ОСОБА_1 та земельною ділянкою площею 1365, 9707 га з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, що перебуває на праві постійного користування Карпатського національного природного парку (пункти 1-4 Висновку, т.4, а. с. 52).
Таким чином, спірні земельні ділянки, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_1 не накладаються на землі КНПП і відповідно не включені до земель природно-заповідного фонду, які згідно з частиною четвертою статті 84 ЗК України у приватну власність не передаються.
Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, другою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись зазначеними вище положеннями законодавства, проаналізувавши долучені до справи докази у їх сукупності, логічному взаємозв`язку та в контексті принципу «достатності доказів», Суд приходить до висновку про недоведеність факту накладення спірних земельних ділянок, що перебувають у власності ОСОБА_1 на землі КНПП, та їх віднесення до земель національного природного парку.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані із позбавленням його володіння майном.
Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
У пункті 7.28. Постанови від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (провадження № 14-76цс22) Велика палата Верховного Суду звертає увагу, що фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду. При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону № 2456-XII та інших нормативно-правових актів України заборонено. 
За обставинами цієї справи мета Прокурора спрямована на усунення перешкод власникові (Державі), у володінні специфічним об`єктом цивільних відносин - земельними ділянками на території об`єкта природно-заповідного фонду, шляхом їх повернення від відповідача ОСОБА_1 .
Проте, в ході розгляду справи встановлено, що спірні земельні ділянки не накладаються на землі Карпатського національного природного парку і не відносяться до земель природно-заповідного фонду. 
Щодо визнання недійсними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано у власність Відповідачу і державних актів на ці земельні ділянки, то порушення вимог законодавства при передачі цих земельних ділянок у власність ОСОБА_1 також не встановлено.
Так, в ході судового розгляду з`ясовано, що ОСОБА_1 є місцевим мешканцем, корінним жителем с. Микуличин, на території якого останньому надано у 2008 році в приватну власність у порядку безоплатної приватизації спірні земельні ділянки, одна з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, інша – для ведення особистого селянського господарства. 
Підставою звернення Прокурором до суду з цим позовом було отримання інформації з висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2830/2831/2832/2833/2834/2835/2836/2837/2838 від 21.05.2019 року по матеріалах кримінального провадження № 42016090000000113 про те, що земельні ділянки, передані у власність ОСОБА_1 , частково накладаються на землі Карпатського національного природного парку.
Зі змісту цього Висновку вбачається, що на момент проведення експертизи експерт брав до уваги державний акт на право постійного користування землею І-ІФ №002772 від 29.12.2001, виданий КНПП та проект організації території об`єкта природно-заповідного фонду, але поза увагою залишена технічна документація із землеустрою, яка складена 20.11.2018 і саме на основі якої внесено відомості про межі земель Парку до державного земельного кадастру та здійснено державну реєстрацію 23.12.2022.
Тобто експертиза в рамках кримінального провадження № 42016090000000113, на яке посилається Прокурор у позові була проведена на основі інших даних, ніж ті, на основі яких внесено інформацію про межі Парку до Державного земельного кадастру.
Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.12.2025 № 271/25-28, призначеної у рамках цієї справи, встановив відсутність накладення між земельними ділянками з кадастровими номерами 2611091501:11:019:0044, 2611091501:11:019:0043, власником яких є ОСОБА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером 2611091500:04:001:0006, що перебуває на праві постійного користування Карпатського національного природного парку.
Таким чином, оскільки накладення спірних земельних ділянок, що належать відповідачу ОСОБА_1 на землі природно-заповідного фонду, що перебувають у постійному користуванні Карпатського національного парку відсутнє, то у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 152, 167, 170, 391 ЦК України, статтями 1, 3, 18, 19, 44, 84, 152 ЗК України, статтями 4,5, 12, 56, 76, 80, 81, 84,128, 259, 263, 280 ЦПК України, Суд, 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до ОСОБА_1 , Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Карпатський національний природний парк про визнання незаконним та скасування рішення Микуличинської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками природно-заповідного фонду та повернення земельних ділянок – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;
Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури: 76015, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, Івано-Франківської області;
Позивач: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, місцезнаходження юридичної особи: 01008, Україна, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2;
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Карпатський національний природний парк, ідентифікаційний код юридичної особи 05509323, місцезнаходження юридичної особи: 78500, м. Яремче, вул. Василя Стуса, 6, Надвірнянського району, Івано-Франківської області;
Відповідач 1: ОСОБА_1 , місце проживання: 78590, с.Микуличин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
Відповідач 2: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код юридичної особи 33309833, місцезнаходження юридичної особи: 78500, вулиця Свободи, 266, Яремче, Івано-Франківська область.

Суддя:        Марія ОСТАП`ЮК