09.03.2026 
Справа № 331/1916/26
Провадження № 3/331/738/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року       м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смт. Золочів, Харківська область Місце роботи (служби), посада: військова частина НОМЕР_1 , командир зенітної батареї, старший лейтенант; місце проживання: АДРЕСА_1 . Освіта: вища. Сімейний стан: одружений. паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 01.07.2024 орган, що видав 4815. РНОКПП: НОМЕР_3 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172 - 15 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНЗ №10 від 06.03.2026 зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) № 237 від 22.07.2025 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2025 №242-108, старший лейтенант ОСОБА_1 справи та посаду командира зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 займаючи посаду командира зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 , був наділений організаційно-розпорядчими обов`язками, а тому, відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП, являвся військовою службовою особою.
18.09.2025 року близько 21:00 в пункті тимчасової дислокації зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), командир зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 виявив з явними ознаками алкогольного сп`яніння водія-електрика 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 . Надалі, старшим лейтенантом ОСОБА_1 було прийнято рішення про доставку вказаного військовослужбовця для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
18.09.2025  року о 22:00 годині у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 в присутності старшого лейтенанта ОСОБА_1 при проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - алкотестеру газоаналізатору «OROMED XII» за результатами вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається - 1,87 проміле, будо встановлено перебування молодшого сержанта ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 172-15 КУпАП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої у журналі Голос України від 15.04.2017. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, після продовжень воєнний стан діє по теперішнії/час. 
Отже, старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, за наведених нижче обставин:
В порушення вимог ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 11, 12, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, функціональних обов`язків командира батареї, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №738 від 01.08.2025 року «Про уповноваження командирів підрозділів військової частини НОМЕР_1 на право складати протокол про військове адміністративне правопорушення щодо підлеглих військовослужбовців», командир зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 будучи уповноваженою особою складати протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо підлеглих військовослужбовців за статтями 172-10 - 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто з 22.00 18.09.2025 не склав протокол за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо підлеглого військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Крім того, старший лейтенант ОСОБА_1 заходів щодо складання протоколу відносно підлеглого військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 не вжив, порушуючи вимоги Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2012 №329 не здійснив жодних дій щодо складання військового адміністративного протоколу відносно підпорядкованого йому військовослужбовця та притягнення його до адміністративної відповідальності, вчасно не здійснив доповідь вищому командуванню військової частини НОМЕР_1 про факт вчинення військового адміністративного правопорушення молодшим сержантом ОСОБА_2 , що у свою чергу призвело до порушень вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, зокрема включення молодшого сержанта ОСОБА_2 до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату премії та додаткової винагороди за вересень 2025, загальна сума переплат склала 44 734,29 грн.
Відповідно до вимог cт. 1 Розділу II Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2012 №329, протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ніш командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб;
Уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог cт. cт. 9, 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець Збройних Сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим, і справедливим у ставленні до підлеглих. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання зобов`язань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
Крім того, відповідно до вимог cт. cт. 111, 112 визначено, що командир роти (батареї) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення господарства. Командир роти підпорядковується командирові дивізіону і є прямим начальником усього особового складу роти. Командир роти (батареї) зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти, озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; організовувати в роти бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, а також з підрозділами роти; постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; з пошаною ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу; знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (батареї), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу; виховувати особовий склад роти в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки та майна роти; піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань; організовувати розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та в польових умовах, підтримувати внутрішній порядок і дисципліну в роти; проводити огляд та інструктувати військовослужбовців роти перед їх відпусткою, відрядженням і контролювати їх повернення; вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти, знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; щотижня підбивати підсумки бойової підготовки, військової дисципліни та внутрішнього порядку.
Відповідно до функціональних обов`язків командир зенітної батареї військової частини НОМЕР_5 у мирний та воєнний час відповідає за бойову готовність батареї, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу батареї.
Відповідно до вимог cт.cт. 1-5, 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, підтримання у військових частинах (підрозділах) статутного порядку.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями.
За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
При цьому, старший лейтенант ОСОБА_1 достовірно знаючи про покладенні на нього наведенні вище статутні обов`язки, діючи всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби, допустив особисту необережність, не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 1 Розділу II Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2012 №329, приписів статей 9, 11, 12, 16, 58, 59,111,112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №738 від 01.08.2025 року, в умовах особливого періоду, діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, не забезпечив додержання військової дисципліни підпорядкованим військовослужбовцем, не вживав заходів для її відновлення, з 22.00 18.09.2025 знаючи про перебування підлеглого військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, в пункті тимчасової дислокації зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , не склав протокол за частиною З статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо останнього, заходів щодо складання протоколу не вжив, не наклав дисциплінарне стягнення та вчасно не здійснив доповідь вищому командуванню військової частини НОМЕР_1 про вчинення адміністративного правопорушення підлеглим військовослужбовцем, з-за чого молодший сержант ОСОБА_2 з 22.00 18.09.2025 по теперішній час не поніс відповідальності за скоєне правопорушення.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Факт вчинення за викладених вище обставин старшим лейтенантом ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами адміністративного провадження; актом №6984 службового розслідування.
Вказане військове адміністративне правопорушення є триваючим з 22.00 18.09.2025 року, виявлене 19.02.2026 за результатами службового розслідування, місцем вчинення є АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП не визнав повністю. Пояснив, що про існування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.25 р. № 738 «Про уповноваження командирів підрозділів військової частини НОМЕР_1 на право складати протокол про адміністративне правопорушення щодо підлеглих військовослужбовців» він не був обізнаний, під розпис з вказаним наказом він не ознайомлений. В функціональних обов`язках особового складу зенітної батареї в/ч НОМЕР_1 зазначена функція, а саме: складання командиром батареї протоколу про адміністративне правопорушення щодо підлеглих військовослужбовців, не передбачена. 
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що факт перебування молодшого сержанта ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння був зафіксований 18.09.2025  року о 22:00 годині у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 при проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - алкотестеру газоаналізатору «OROMED XII». За результатами вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається - 1,87 проміле.
Тобто, протокол у відношенні молодшого сержанта ОСОБА_2 мав бути складений уповноваженою на те посадовою особою не пізніше 22:00 години 19.09.2025  року.
Суд, зауважує, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17. 
З наведеного слід, що правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 не носить характер триваючого, так як термін складення протоколу сплив через двадцять чотири години з моменту виявлення сержанта ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.
Дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею 09.03.2026, тобто після спливу тримісячного строку з дня вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Разом з цим, у даному випадку строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, пропущено з причин, що не залежать від даного складу суду.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. 
Оскільки, строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи закінчилися, вбачаються підстави для закриття провадження у справі за ст. 173 КУпАП. 
Вирішуючи питання про необхідність перед закриттям провадження у справі встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, суддею враховано положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Суддею також враховано, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. 
Крім того, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. 
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. 
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Таким чином, зважаючи на викладене, суддя не вбачає у даному випадку підстав для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки її встановлення у разі закриття провадження у справі може призвести до порушення його права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя    М.В. Антоненко