ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року		Справа № 912/6/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Філіповій А.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/6/26 від 21.01.2026
за позовом Керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, код ЄДР 02910025, пров. С. Бандери, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська обл., 27100, в інтересах держави в особі
позивача: Добровеличківської селищної ради, код ЄДР 04365922, вул. Незалежності, 112, селище Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27000
до відповідача 1.: Комунального некомерційного підприємства "Добровеличківська лікарня" (далі - КНП "Добровеличківська лікарня"), код ЄДР 01995143, вул. Артюха Аркадія, 10, селище Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27000
відповідача 2.: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК"), код ЄДР 42132581, вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006
про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів
ПРЕДСТАВНИКИ:
від прокуратури - Ледовська Т.В., посвідчення №075370 від 01.03.2023;
від позивача - участі не брали;
від відповідача 1. - участі не брали;
від відповідача 2. - адвокат Лисенко С.В., довіреність №01/07 від 12.01.2026.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі позивача: Добровеличківської селищної ради до КНП "Добровеличківська лікарня", ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" з вимогами:
1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
2. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 02.08.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та ТОВ "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".
3. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 01.09.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та ТОВ "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".
4. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 30.11.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та ТОВ "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".
5. Стягнути з ТОВ "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, код ЄДРПОУ 42132581) на користь бюджету Добровеличківської територіальної громади безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 132 672 гривень 73 копійок (сто тридцять дві тисячі шістсот дві гривні сімдесят чотири копійки) на розрахунковий рахунок: UА948201720344200009000116570, банк отримувача - ДКСУ у м. Київ, МФО банку: 820172, ЄДРПОУ отримувача: 44098637.
6. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Добровеличківська лікарня" та ТОВ "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь Кіровоградської обласної прокуратури сплачені судові витрати 12 112,00 грн., за даною позовною заявою від задоволення позовних вимог (код ЄДРПОУ 02910025, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА848201720343100001000004600, код класифікації видатків бюджету - 2800,).
7. Про день і час розгляду справи повідомити Кіровоградську обласну прокуратуру, яка забезпечуватиме участь у розгляді справи.
В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що при укладенні вказаних додаткових угод сторонами Договору недотримано вимоги підпункту 2 п. 19 Особливостей, п 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, а також умов Договору щодо належного документального підтвердження зміни ціни товару. Приведення ціни договору у відповідність до існуючих ринкових цін на електричну енергію повністю нівелює зміст інституту публічних закупівель та його мету, оскільки сама закупівля здійснюється для отримання пропозицій, що є кращими (нижчими) за ринкові.
Ухвалою від 21.01.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/6/26, ухвалив справу №912/6/26 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 19.02.2026 - 12:00, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
29.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" в межах строку, встановленого судом, надійшов відзив №б/н від 29.01.2026 на позовну заяву з вимогою в задоволенні позову Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Добровеличківської селищної ради до Комунального некомерційного підприємства "Добровеличківська лікарня" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" про визнання недійсними додаткових угод та про стягнення коштів в сумі 132 672,73 грн відмовити повністю.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач 2. зазначає, зокрема, таке: тариф на послуги постачальника окремо умовами договору не визначався, оскільки це не передбачалося предметом закупівлі; наведені умови договору та комерційної пропозиції є справедливими і прозорими, викладеними чітко і ясно, без процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача, і ознак порушень прав споживача, а тому твердження прокурора про безпідставне збільшення постачальником ціни, є необґрунтованими; на виконання вимог п. 14.6.2. Договору відповідачем 2. був наданий експертний висновок торгово-промислової палати України, що містить необхідну інформацію, а тому товариством було дотримано вимоги Договору щодо зміни ціни в повному обсязі; жодних пояснень щодо визначення початку строків та/або періодів в частині обрахунку ціни, з посиланням на діючі норми в галузі енергетики та норми ГПК України прокурором не надано; прокурор у позові не навів достатніх підстав для захисту у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем 2. з урахуванням належності обраного способу судового захисту; обставини, яким прокурор обґрунтовує заявлені вимоги, лежать у площині припущень та його власних міркувань.
05.02.2026 до господарського суду в межах строку, встановленого судом, надійшла відповідь на відзив (у порядку ст. 166 ГПК України) №53-585ВИХ-26 від 03.02.2026 Новоукраїнської окружної прокуратури, в якій зазначено, зокрема, таке: збільшення ціни за одиницю товару за відповідним Договором у зв`язку з коливанням ціни на ринку неминуче призвело до збільшення ціни за всіма складовими, крім тарифу на послуги з передачі електричної енергії; експертом у висновку, за завданням замовника ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК", констатовано як змінилася ціна за 6 днів січня 2023 року (3449,73 грн за 1 МВт.год) у порівнянні з 31 днем липня 2023 (3 669,87 грн за 1 МВт.год) та визначено відсоток коливання ціни у розмірі 6,381% тобто останнім здійснено порівняння з періодом, що передував даті укладення договору; наданий експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-251/18 від 31.07.2023, умовам п. 13.6.2.1 Договору не відповідає та суперечить пп. 2 п. 19 Особливостей.
09.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" в межах строку, встановленого судом, надійшли заперечення (на відповідь на відзив) №б/н від 09.02.2026, з відповідним правовим обґрунтуванням.
Ухвалою від 19.02.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.03.2026 - 11:00 год.
Протокольною ухвалою від 19.03.2026 господарський суд на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголосив перерву в судовому засіданні до 02.04.2026 - 14:30 год.
У зв`язку з тривалою повітряною тривогою 02.04.2026, господарський суд ухвалою від 02.04.2026 повідомив сторін, що у судовому засіданні у справі №912/6/26 оголошено перерву до 16.04.2026 - 15:30 год.
Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник відповідача 2. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 2., дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.
З позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та повернення безпідставно сплачених коштів звернувся керівник Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави уповноваженим органом якої виступає Добровеличківська селищна рада.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
На підставі ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.
Згідно з ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, передбачені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також указує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
"Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора із захисту суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 28.01.2021 у справі №380/3398/20, від 05.10.2021 у справі №380/2266/21, від 02.12.2021 у справі №320/10736/20 та від 23.12.2021 у справі №0440/6596/18.
Фінансування закупівлі, проведеної КНП "Добровеличківська лікарня" здійснювалося за рахунок коштів Добровеличківської територіальної громади.
Раціональне та ефективне використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Добровеличківської територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування підприємством незаконних додаткових угод до договору, порушує економічні інтереси Добровеличківської територіальної громади.
Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно з ч. 1-2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.
Частиною 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.
Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (п. 3 ч. 1 ст. 26).
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 зроблено висновок, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси держави.
У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Добровеличківська селищна рада, посадові особи якої не вживають заходів щодо захисту інтересів держави, порушених неправомірним використанням бюджетних коштів.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону).
Згідно з ч. 1, 4, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.
Частинами 1, 4 ст. 61 вказаного Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
Відповідно до Статуту КНП "Добровеличківська лікарня", затвердженого рішенням Добровеличківської селищної ради №1028 від 27.08.2024 (далі - Статут), засновником, власником та органом управління підприємства є Добровеличківська селищна рада. Майно Підприємства є комунальною власністю Добровеличківської територіальної громади.
Відповідно до п. 3.1. розділу 3 Статуту основною метою створення підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення, яке постійно проживає (перебуває) на території Добровеличківської ОТГ шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі встановлених чинним законодавством України.
Майно підприємства є власністю Добровеличківської територіальної громади. Майно Підприємства становлять необоротні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства. Підприємство володіє та користується зазначеним майном (п. 5.1. розділу 5 Статуту).
Джерелами формування майна та коштів підприємства, серед іншого, є кошти державного, місцевого бюджету (бюджетні кошти) (пп. 5.3.2. п. 5 розділу 5 Статуту).
Відповідно до п. 7.1. розділу 7 Статуту управління Підприємством здійснює Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області - Замовник.
Засновник - Добровеличківська селищна рада затверджує фінансовий план Підприємства та контролює його виконання після укладення договорів з Національною службою здоров`я України відповідно до пп.7.4.3. розділу 7 Статуту.
Як передбачено пп. 7.4.12. розділу 7 Статуту Засновник в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.
Відповідно до інформації Управління Державної казначейської служби України в Новоукраїнському районі №53-1562вих-25 від 20.03.2025 за даними обліку органів Казначейства оплата за закупівлею електричної енергії по Договору №5-1129 від 06.01.2023 здійснена за рахунок коштів місцевого бюджету Добровеличківської територіальної громади.
Так, Управлінням Державної казначейської служби України в Новоукраїнському районі у листі №01-17-06/788 від 10.09.2025 проінформовано, що бюджетним законодавством визначено, що бюджетний період становить один календарний рік (ч. 1 ст. 3 БКУ). Таким чином розпорядники та одержувачі бюджетних коштів розпоряджаються бюджетними асигнуваннями починаючи з 1 січня кожного року і закінчуючи 31 грудня того ж року. Відновлювати касові видатки для повторного використання коштів можна лише у межах одного бюджетного періоду. Тобто у випадку, задоволення позовних вимог та надходження коштів на рахунки КНП "Добровеличківська лікарня", що вказані у листі Управління Казначейства №01-17-06/271 від 27.02.2025, такі кошти з таких рахунків підлягають перерахуванню у дохід відповідного бюджету.
Крім того, майно КНП "Добровеличківська лікарня" є власністю Добровеличківської територіальної громади.
З огляду на викладене слідує, що Добровеличківська селищна рада, в першу чергу як представник інтересів Добровеличківської територіальної громади, а також як Засновник відповідача 1., яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання міського бюджету, зокрема законність та ефективність використання комунальним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, уповноважена на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів міського бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 сформувала правові висновки про застосування вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" в частині підстав для представництва прокурором інтересів держави.
Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав та обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.
За висновками КГС ВС, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі №904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
З метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, Новоукраїнська окружна прокуратура 27.03.2025 за №53-1686вих-25 звернулася до селищної ради з відповідним листом.
У відповідь селищною радою листом №01-21/258/1 від 09.04.2025 повідомлено, що селищна рада не проводила та не планує здійснення будь-яких заходів щодо стягнення сплачених коштів з ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК".
Вказане свідчить про нездійснення Добровеличківською селищною радою захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, що беззаперечно свідчить про бездіяльність органу, уповноваженого державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.
Зазначеним обумовлюються підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді.
На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Новоукраїнська окружна прокуратура 03.09.2025 направила Добровеличківській селищній раді повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" №542-4355ВИХ-25 від 02.09.2025.
Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Добровеличківської селищної ради є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаним органом самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.
Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо суті спору та обставин, що є предметом доказування у справі.
КНП "Добровеличківська лікарня" проведено процедуру закупівлі послуг за кодом ДК 021:2015:09310000-5-Електрична енергія, кількість 514 706 кіловат/годин з очікуваною вартістю 3 500 000,00 грн. (а.с. 35-36, т. 1)
Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет в електронній системі публічних закупівель Prozorro за №UA-2022-12-19-017749-a. Основним критерієм вибору переможця є ціна.
Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК"; Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ"; Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗ СІТІ" (а.с. 37, т. 1). 
Переможцем було визнано ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" з найменшою ціновою пропозицією 3 107 352,18 грн з ПДВ.
За результатами проведеної закупівлі, між КНП "Добровеличківська лікарня" (Замовник) та ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" (Постачальник) укладено Договір №5-1129 від 06.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір, а.с. 76-86, т. 1).
Предметом договору є електрична енергія (ДК 021:2015:09310000-5) з очікуваним обсягом постачання та розподілу електричної енергії на період з 01.01.2023 до 31.12.2023 становить 514 706 кВт/год ціною 5,025 грн/кВт*год без ПДВ і 6,03 грн/кВт*год з ПДВ.
Відповідно до п. 1 комерційної пропозиції, яка є додатком №1 до Договору ціна за одиницю товару для Споживача складає: 5,025 грн/кВт*год без ПДВ і 6,03 грн/кВт*год з ПДВ. Оплата послуг з розподілу здійснюється через Постачальника.
Згідно з п. 2.1.-2.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2023 році електричну енергію (код за ДК 021:2015-09310000-5 електрична енергія) в кількості 514 706 кВт*год на суму 3 107 352,18 грн, як різновид товарної продукції, а також послуги, пов`язані з її постачанням в розумінні пункту 34 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами, що визначені Договором.
Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Споживача.
Відповідно до п. 3.2. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції.
За умовами п. 13.1., 13.6. Договору він набирає чинності з 01.01.2023 і діє по 31.12.2023 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення.
Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків: 
- пп. 13.6.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.
- пп. 13.6.2. Збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у даному Договорі. Сторони погоджуються, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в даному Договорі. Сторони погоджуються, що збільшення ціни за одиницю товару здійснюється з обов`язковим дотриманням вимог законодавства.
- пп. 13.6.2.1. Збільшення ціни з підстав визначених п. 13.6.2. цього Договору здійснюється виходячи з наступного.
Законом України "Про ринок електроенергії" визначено, що ДП "Оператор ринку" оприлюднює інформацію про ціну електричної енергії.
Факт зростання ціни за одиницю товару встановлюється на підставі інформації щодо середньозваженої ціни товару на РДН ОГС України на дату укладання договору та на дату письмового звернення до Споживача.
Сторони погоджуються та допускають, що документальним підтвердженням коливання ціни товару на ринку є експертні висновки уповноважених органів, сформовані на підставі інформації, розміщеної на офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку".
- пп. 13.6.2.2. У разі настання обставин визначених п. 13.6.2. Постачальник письмово звертається до Споживача, та направляє проект додаткової угоди щодо внесення змін до Договору, з відповідним обґрунтуванням.
- пп. 13.6.2.3. Якщо зміна ціни за одиницю товару в договорі вже проводилась, то наступна зміна здійснюється на підставі інформації щодо середньозваженої ціни товару на РДН ОЕС України на дату, що відповідає останній зміні та на дату нового звернення щодо зміни ціни за одиницю товару по договору.
Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах - від останньої зміни ціни та кількості.
- пп. 13.6.7. Зміни встановленого згідно з законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі, при цьому ціна даного договору змінюється як в бік збільшення, так і в бік зменшення без зміни обсягу закупівлі.
- пп. 13.6.8. Зміна інших істотних умов договору проводиться у разі виникнення такої потреби шляхом підписання сторонами додаткових угод із визначенням порядку проведення таких змін.
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.
Згідно комерційної пропозиції, яка є Додатком №1 до Договору, ціна за 1 кВт/год складає 5,025 грн без ПДВ і 6,03 грн з ПДВ.
У подальшому між Замовником та Постачальником укладено додаткові угоди до Договору №5-1129 від 06.01.2023:
- №1 від 02.03.2023 за якою сторони дійшли згоди продовжити договірні відносини в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06 січня 2023 №5-1129 на суму 450 000,00 грн. Сума бюджетних зобов`язань складе 1 720 000,00 грн;
- №2 від 22.03.2023 за якою сторони дійшли згоди продовжити договірні відносини в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06 січня 2023 №5-1129 на суму 500 000,00 грн. Сума бюджетних зобов`язань складе 2 220 000,00 грн;
- №3 від 31.07.2023, за якою, згідно постанови НКРЕКП, ціну за 1 кВт/год електричної енергії за період з 31.07.2023 по 31.12.2023 збільшено до 6,09582 грн з ПДВ;
- №4 від 02.08.2023, за якою ціну за 1 кВт/год електричної енергії за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 збільшено до 6,336 грн з ПДВ;
- № 5 від 01.09.2023, за якою ціну за 1 кВт/год електричної енергії за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 збільшено до 6,882 грн з ПДВ;
- №5 від 30.09.2023, за якою зменшено суму в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06.01.2023 № 5-1129 на суму 15 000,00 грн;
- №6 від 30.11.2023, за якою збільшено суму в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06.01.2023 № 5-1129 на суму 77 730,00 грн;
- №7 від 30.11.2023, за якою ціну за 1 кВт/год електричної енергії за період з 01.11,2023 по 31.12.2023 збільшено до 7,098 грн з ПДВ;
- №8 від 18.12.2023 за якою збільшено суму в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06.01.2023 № 5-1129 на суму 504 000,00 грн;
- №9 від 20.12.2023 за якою зменшено суму в частині виконання фінансових зобов`язань та оплати послуг по договору про закупівлю електричної енергії від 06.01.2023 №5-1129 на суму 10 417,12 грн.
На виконання Договору та згідно підписаних Актів прийняття-передавання товарної продукції ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" поставлено КНП "Добровеличківська лікарня" електричну енергію в загальному обсязі 436 280 кВт/год, вартість якої повністю оплачена в сумі 2 776 412,88 грн.
Розрахунок здійснено з урахуванням зміни ціни згідно Додаткових угод до Договору.
За твердженням прокурора, Постачальником при ініціюванні зміни ціни за одиницю товару додатковими угодами №4, 5, 7 не надано належних підтверджуючих документів щодо наявності коливання ціни на ринку, а ті, що надані не відображають інформацію про зміну ціни на електричну енергію на ринку у відповідні періоди. Отже зазначені угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а безпідставно набуті кошти у сумі 132 672,73 грн - стягненню з відповідача 2. на користь позивача.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Положеннями ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України, тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Поряд з цим ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Станом на момент підписання Договору сторонами погоджені всі істотні умови - предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
В абзаці 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України міститься застереження, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, за якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно в випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідно до п. 3-7 розд. X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Пунктом 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (в редакції, що діяла на час проведення закупівлі) (далі - Особливості) визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, перелік яких наведено в даному пункті.
Зокрема пп. 2 п. 19 Особливостей передбачено погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Постанова Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 не передбачає внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі", а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №922/2595/23, від 01.10.2024 у справі №918/779/23).
Верховний Суд у постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 вказав, що постанова Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
У свою чергу ст. 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22.
Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 також зауважила, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п. 90).
Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №920/19/24 виснувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21).
Коливання цін на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.
Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).
При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Суд враховує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №927/636/21 від 09.06.2022, №916/747/24 від 06.02.2025).
Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому, суд виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку ст. 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар ((Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 року у справі №926/3244/22, від 03.02.2026 у справі №906/607/24, від 21.08.2024 у справі №440/11406/23 (на яку, зокрема, посилається відповідач 1. у своїх запереченнях), від 29.03.2019 у справі №826/6926/17, від 23.01.2020 у справі №907/788/18 та від 05.07.2021 у справі №826/11063/17)).
Як встановлено, підставою для збільшення ціни за оспорюваною Додатковою угодою №4 від 02.08.2023 став експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-251/18 від 31.07.2023.
Згідно вказаного висновку, зазначено відсоток коливання середньозваженої ціни РДН по ОЕС, а саме:
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 6 днів січня 2023 станом на 06.01.2023 становить 3 449,73 грн;
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 31 день липня 2023 станом на 31.07.2023 становить 3 669,87 грн;
- відсоток коливання 6,381.
Тобто, згідно вказаного висновку для порівняння ціни взято період з 01 по 06 січня 2023 року з періодом за місяць липень 2023 року.
Однак, як вже зазначено, згідно приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп. 2 п. 19 Особливостей, законодавчо визначеною підставою для зміни ціни за договором є коливання ціни товару, що відбулося саме з моменту укладення договору або останнього внесення змін до нього.
Зазначеним приписам законодавства також відповідає редакція абзацу першого пункту 13.6.2.1. Договору. У будь-якому разі в силу вимог ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
За вказаних обставин, є неправомірним використання періоду, що передував даті укладення Договору у даному випадку, а саме з 01 по 06.01.2023.
Отже, відповідачем 2. не дотримано вимог щодо надання обґрунтування необхідності внесення змін до Договору та документального підтвердження факту збільшення ціни на певний період, а саме чому таке підвищення ціни на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері, не навів причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник не довів, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
При цьому судом не встановлено, що наведений документ містить відомості (1) щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання/зменшення; що у ньому міститься (2) аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами (зокрема, з моменту підписання спірного Договору) чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії у порівнянні з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни.
Схожий за змістом висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2026 року у справі №925/1282/23.
Отже, є обґрунтованим твердження Прокурора про те, що збільшення ціни товару за Договором згідно Додаткової угоди №4 від 02.08.2023 здійснено за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності коливання ціни на ринку у відповідний період, оскільки наданий експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-251/18 від 31.07.2023 не містить інформацію про зміну ціни за період з моменту укладення Договору.
У будь-якому разі використання періоду для порівняння ціни до дати укладення Договору (з 01 по 06.01.2023) є таким, що не відповідає пп. 2 п. 19 Особливостей.
В той час, щодо тверджень прокурора про порушення за додатковою угодою №4 від 02.08.2023 вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України, суд зазначає таке.
За наведеною нормою зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно додаткової угоди №4 від 02.08.2023 передбачено її застосування до відносин між сторонами, які виникають з 01.08.2023.
Суд зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
У даному випадку, розрахунковим періодом є календарний місяць, по завершенню якого складається акт приймання-передачі та формується рахунок про фактичне споживання електричної енергії та її вартість.
Отже, обсяг фактичного споживання електричної енергії визначається після розрахункового періоду - календарного місяця, а тому зміна ціни до закриття розрахункового періоду не є зміною ціни після виконання договору.
Згідно матеріалів справи, акт про споживання електричної енергії у серпні 2023 підписано 31.08.2023 за весь місяць серпень 2023, оплата якої здійснена 04.09.2023 а тому підстави для висновку, що зміна ціни згідно додаткової угоди №4 від 02.08.2023 відбулась після виконання договору відсутні.
Водночас, сторони на підставі наданого Постачальником експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-298/37 від 31.08.2023 уклали додаткову угоду №5 від 01.09.2023, якою починаючи з 01.09.2023 збільшено ціну за одиницю товару з 6,336 грн/кВт.год з ПДВ до 6,882 грн/кВт.год з ПДВ. 
Згідно вказаного висновку, зазначено відсоток коливання середньозваженої ціни РДН по ОЕС, а саме:
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 31 день липня 2023 станом на 31.07.2023 становить 3 669,87 грн;
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 31 день серпня 2023 станом на 31.08.2023 становить 4 162,23 грн;
- відсоток коливання 13,416.
Різниця між цінами без урахування тарифів на послуги з передачі та вартості послуг постачальника в додатковій угоді №4 та додатковій угоді №5 складає 0,546 грн/кВт, що свідчить про збільшення сторонами ціни на електроенергію на 13,38%.
Як і в попередньому випадку експертом, за завданням замовника ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК", здійснено порівняння з періодом, що передував даті останнього внесення змін, яке відбулося з 01.08.2023 (дата визначена додатковою угодою №4 від 02.08.2023).
Відтак, наданий експертний висновок, як і в попередньому випадку не є тим належним документом, який підтверджує коливання ціни на ринку товарів.
Враховуючи, що додатковою угодою №4 від 02.08.2023 змінено ціну на електроенергію з 01.08.2023, належним документом який би підтверджував коливання ціни на електричну енергію є той, в якому зазначено, як змінилася ціна саме з моменту останньої зміни ціни електроенергії тобто з 01.08.2023.
Водночас, згідно загальнодоступної інформації ДП "Оператор Ринку", за період між укладання додаткової угоди №4 та додаткової угоди № 5 відбувалася зміна ціни наступним чином:
- 1 декада серпня 2023 року (дата з якої змінено ціну додатковою угодою №4 від 02.08.2023 - 01.08.2023) середньозважена ціна на електроенергію становила 4 113,82 грн/Мвт.год.
- 3 декада серпня 2023 року (дата експертного висновку №В298/37) середньозважена ціна на електроенергію становила 4 367,59 грн/Мвт.год.
Після укладення додаткової угоди №4 від 02.08.2023, якою змінено ціну на електроенергію з 01.08.2023, середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України змінилася на 6,18%.
Проте, додатковою угодою №5 від 01.09.2023 вартість електроенергії було збільшено на 13,38%. Таким чином, збільшення вартості товару відбулось без урахування коливання ціни товару на ринку, що є порушенням принципу пропорційності та п. 13.6.2.1 Договору, а також п. 19 Особливостей.
Крім того, за період між укладання додаткової угоди №4 та новим зверненням Постачальника прослідковується така зміна ціни:
- 01.08.2023 (дата останньої зміни ціни додатковою угодою №4 від 02.08.2023) середньозважена ціна на електроенергію становила 4 136,27 грн/Мвт.год;
- 09.08.2023 (дата нового повідомлення про зміну ціни) середньозважена ціна на електроенергію становила 3 803,18 грн/Мвт.год;
З значеного слідує, що з 01.08.2023 (дата останньої зміни ціни додатковою угодою №4 від 02,08.2023) середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України у порівнянні з 09.08.2023 (дата повідомлення про зміну ціни на електроенергію) ціна зменшилася на 8,75 %.
За серпень з 01.08.2023 по 31.08.2023 (дані експертного висновку №В-298/37 від 31.08.2023) середньозважена ціна на електроенергію становила 4 162,23 грн/Мвт.год;
31.08.2023 (дата направлення експертного висновку №В-298/37 від 31.08.2023, який ймовірно сторона отримала 31.08.2023) середньозважена ціна на електроенергію становила 3 662,24 грн/Мвт.год.;
За період з 01.08.2023 по 31.08.2023 також слідує, що ціна зменшилася на 12,9%.
Спостерігаючи, як змінилася ціна з 01.08.2023 (дата зміни ціни додатковою угодою №4) в порівнянні з середньозваженою ціною за серпень місяць (за 31 день серпня відповідно до експертного висновку наданого постачальником) ціна змінилася незначним чином, на 0,6%.
Натомість, додатковою угодою №5 від 01.09.2023 року ціну на електроенергію збільшено з 4,079784 грн/1кВт з ПДВ до 4,625784/кВт з ПДВ, тобто на 13,38%. Таким чином, збільшення вартості товару відбулось без урахування коливання ціни товару на ринку, що є порушенням п. 13.6.2.1. Договору, п. 19 Особливостей та Закону України "Про публічні закупівлі".
Твердження ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК" про безпідставність застосування прокурором аналізу подекадної зміни ціни в межах одного місяця відхиляється судом, оскільки, як зазначено вище, у даному випадку між Додатковими угодами №4 від 02.08.2023 (в якій визначено, що її умови застосовуються з 01.08.2023) та №5 від 01.09.2023 період зміни ціни після останньої зміни становить лише один місяць серпень 2023 року. Натомість, при застосуванні позиції відповідача 2. щодо обов`язкового врахування розрахункового періоду за Договором, яким є один повний місяць, є сумнівним можливість застосування щомісячного збільшення ціни. 
Крім того, сторони на підставі наданого Постачальником експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-432 від 30.11.2023 уклали додаткову угоду №7 від 30.11.2023, якою починаючи з 01.12.2023 (відповідно актів прийняття-передавання копії яких додаються) збільшено ціну за одиницю товару з 6,882 грн/кВт.год з ПДВ до 7,098 грн/кВт.год з ПДВ.
Згідно вказаного висновку, зазначено відсоток коливання середньозваженої ціни РДН по ОЕС, а саме:
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 31 день серпня 2023 станом на 31.08.2023 становить 4 162,23 грн;
- середньозважена ціна РДН по ОЕС за 30 днів листопада 2023 станом на 30.11.2023 становить 4 357,80 грн;
- відсоток коливання 4,699.
Загальна вартість тарифів на послуги з розподілу та послуги з передачі електричної енергії на дату укладення додаткової угоди №7 (30.11.2023) складає 2,256216 грн/1кВт.
Відповідно ціна електричної енергії визначена додатковою угодою №7 без урахування тарифів дорівнює 4,841784/кВт з ПДВ.
В той час, як зазначалось вище, ціна електричної енергії, визначена в додатковій угоді №5 без тарифів складає 4,625784/кВт з ПДВ.
Різниця між цінами без урахування тарифів на послуги з передачі та вартості послуг постачальника в додатковій угоді №5 та додатковій угоді №7 складає 0,216 грн/кВт або на 4,67 % збільшилась ціна.
Як і в попередньому випадку експертом, за завданням замовника ТОВ "Кіровоградська обласна ЕК", здійснено порівняння з періодом, що передував даті останнього внесення змін, яке відбулося з 01.09.2023 (дата визначена додатковою угодою №5 від 01.09.2023).
Відтак, вказане суперечить пп. 2 п. 19 Особливостей, а наданий експертний висновок, як і в попередньому випадку не є тим належним документом, який підтверджує коливання ціни на ринку товарів.
Заперечення відповідача 2. спростовуються наведеним вище. Також суд враховує такі обставини.
Згідно підстав позову прокурор не заперечує використання висновку Торгово-промислової палати як такого та лише зазначає, що наданий висновок у даному конкретному випадку не є належним доказом коливання ціни, у зв`язку з тим, що застосовано період для порівняння до укладення Договору, що не відповідає вимогам законодавства.
У позовній заяві прокурор обґрунтовано посилається на дані сайту ДП "Оператора ринку", оскільки саме на підставі інформації зазначеного сайту було сформовано висновок Торгово-промислової палати.
Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, оскільки на момент укладення додаткових угод, як випливає зі змісту вищенаведених доказів, не було документально підтверджено коливання ціни на товар, що зумовило би необхідність та правомірність укладення додаткових угод до основного Договору, з огляду на що сторони спірного договору внесли зміни до Договору шляхом укладення оспорюваних додаткових угод безпідставно, суд констатує, що оспорюванні додаткові угоди №4 від 02.08.2023, №5 від 01.09.2023 та №7 від 30.11.2023, укладені всупереч приписам закону (зокрема, вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", Особливостей та умов п. 13.6.2.1. Договору), відтак, позовні вимоги в частині визнання недійсними додаткових угод є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Щодо вимоги про стягнення коштів господарський суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Велика Палата Верховного Суду у п. 82 постанови від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зазначила, що грошові кошти (різниця між ціною за одиницю товару передбачена договором і додатковою угодою) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам ст. 216, 1212 ЦК України.
Суд зазначає, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства, доведеною у цій справі наявна переплата коштів.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем 1. в рахунок оплати електроенергії перераховано відповідачу 2. кошти в загальній сумі 2 776 412,88 грн. 
Згідно актів прийняття-передавання товарної продукції за Договором за період з січня 2023 року по грудень 2023 року відповідач 1. фактично отримав - 436 280 кВт/год електричної енергії, сплативши - 2 776 412,88 грн з ПДВ. З врахуванням умов додаткових угод №4, 5, 7 відповідач 1. фактично отримав - 170 720 кВт/год електричної енергії, сплативши - 1 173 351,12 грн з ПДВ. 
З урахування недійсності додаткових угод №4, 5, 7 зобов`язання сторін регулюються Договором з урахування внесених змін додатковими угодами №1, 2, 3 до первісного Договору відповідно до якого ціна за 1 кВт становить 6,09582 грн.
Отже, відповідач 1. за фактично отриману електроенергію мав сплатити 1 040 678,39 грн (170 720 кВт х 6,09582 з ПДВ). За вказаних обставин різниця зайво сплачених відповідачем 1. бюджетних коштів складає 132 672,73 грн, (1 173 351,12 грн - 1 040 678,39 грн), які підлягають стягненню з відповідача 2.
Суд враховує, що закупівля електричної енергії за Договором здійснювалась за кошти місцевого бюджету.
Згідно з п. 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №372 від 02.04.2014, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). 
Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора.
Відповідно до норм ст. 129 ГПК України суд покладає судовий збір за подання позову на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 02.08.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія".
Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 01.09.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія".
Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 30.11.2023, до договору №5-1129 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Добровеличківська лікарня" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (код ЄДР 42132581, вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь бюджету Добровеличківської територіальної громади безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 132 672,73 грн на розрахунковий рахунок: UА948201720344200009000116570, банк отримувача - ДКСУ у м. Київ, МФО банку: 820172, ЄДРПОУ отримувача: 44098637.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (код ЄДР 42132581, вул. Велика Перспективна, 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (код ЄДР 02910025, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА848201720343100001000004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 7 570,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Добровеличківська лікарня" (код ЄДР 01995143, вул. Артюха Аркадія, 10, селище Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27000) на користь Кіровоградської обласної прокуратури ((код ЄДРПОУ 02910025, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА848201720343100001000004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 4 542,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити учасникам справи.

Повне рішення складено 17.04.2026.

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.