Справа №534/147/26
Провадження №3/534/37/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року	м. Горішні Плавні	

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Комарова Д.Ю., за участі: секретаря судового засідання Калініної А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області 28.01.2026 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 17.01.2026 відносно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП. 
Виходячи зі змісту вказаного протоколу, 17.01.2026 об 11 год 07 хв, перебуваючи у магазині «АТБ» за адресою вул. Миру, буд.15, м. Горішні Плавні, ОСОБА_1 таємно викрав з полиці магазину настоянки 0,2 л “Хлібна сльоза особлива 35%” у кількості 6 шт. (вартість 1 пляшки 43 грн 40 коп.) на загальну суму 260 гривень 40 копійок.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч.1 ст. 51 КУпАП України визнається дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Постановами суду від 03.02.2026, 11.02.2026, 23.02.2026, 09.03.2026, 18.03.2026, 14.04.2026 до ОСОБА_1 застосовано примусовий привід в судове засідання.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного правопорушення та підтвердив, що він дійсно викрав настоянки у місці та у час, вказаний у протоколі.
Заслухавши пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно вимог ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Відповідно дост. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №397573 від 17.01.2026 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП є вартість викраденого чужого майна на момент вчинення правопорушення, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3328 грн, таким чином податкова соціальна пільга (неоподаткований мінімум доходів громадян) дорівнює - 1664 грн. Тому 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів станом на 01.01.2026 року становить 832 грн.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного викраденні чужого майна шляхом крадіжки, підтверджується сукупністю наявних доказів:
-даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2026 року серії ВАД № 397573 зі змісту якого вбачається, що 17.01.2026 об 11 год 07 хв, ОСОБА_1 перебуваючи у магазині «АТБ» за адресою вул. Миру, буд.15, м. Горішні Плавні, таємно викрав з полиці магазину настоянки 0,2 л “Хлібна сльоза особлива 35%” у кількості 6 шт. (вартість 1 пляшки 43 грн 40 коп.) на загальну суму 260 гривень 40 копійок (а.с.4);
-письмовими пояснення ОСОБА_2 (а.с.5);
-інвентаризаційною накладною № 1695348799 від 17.01.2026 (а.с.6).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.51 КУпАП, оскільки він шляхом крадіжки здійснив дрібне викрадення чужого майна на суму 260 грн 40 коп. 
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. 
Отже, вивчивши матеріали справи, суд врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частин 1 ст.51 КУпАП.
Враховуючи зазначене, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850, грн.
На підставі ст. 40-1 КУпАП,ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 40-1, ст.51, 276-280, 283, 285 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова