Справа № 521/597/26 
Номер провадження № 2/521/2871/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді – Леонова О.С., 
при секретарі судового засідання – Должненко В.О., 
за участю: позивача – ОСОБА_1 , 
представника позивача – ОСОБА_2 , 
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача:
У січні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя. Позивач зазначає, що між ними втрачено почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, ведення спільного господарства припинено, а подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вказали, що наміри розірвати шлюб є стійкими, примирення неможливе.
Стислий виклад заперечень відповідача:
Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала. Заперечення мотивовані тим, що сторони перебувають у шлюбі понад 27 років, мають спільних дітей (повнолітню доньку та неповнолітнього сина). Відповідачка вказує, що тривалий час сім`я існувала в любові та злагоді, а фінансове забезпечення родини значною мірою покладалося на неї та її батьків. На її думку, поточні непорозуміння є тимчасовими і викликані складним морально-психологічним станом позивача на тлі війни в Україні та мобілізації. Відповідачка наполягала на збереженні сім`ї, особливо враховуючи інтереси неповнолітнього сина, та просила надати строк для примирення.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27 березня 2026 року) за клопотанням відповідачки сторонам надано строк на примирення тривалістю один місяць (до 30.03.2026 року).
Ухвалою від 30.03.2026 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про надання додаткового строку на примирення, оскільки попередньо наданий строк результатів не дав.
У судовому засіданні 30.03.2026 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на розірванні шлюбу, вказавши, що спроб примирення не було і родина фактично розпалася.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила надати додатковий час на примирення, посилаючись на те, що відповідачка бажає зберегти сім`ю.
Суд, вислухавши думку сторін, відхилив клопотання представника відповідача про надання додаткового строку на примирення, оскільки після закінчення призначеного судом попереднього строку примирення подружжя не відбулося, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом.
31 липня 1999 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований у відділі запису актів цивільного стану мун. Бельць, Республіка Молдова, актовий запис № 377, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .
Сторони мають від шлюбу спільну неповнолітню дитину – сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Судом встановлено, що наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, згідно з якою чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Мотивована оцінка аргументів позивача та доводів відповідача:
Оцінюючи доводи позивача щодо неможливості збереження сім`ї та доводи відповідача, викладені у відзиві, суд виходить з наступного.
Щодо аргументу відповідача про тимчасовий характер кризи та вплив війни/мобілізації на психологічний стан позивача:
Суд відхиляє цей аргумент як підставу для відмови у позові. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу (СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Хоча суд розуміє складність об`єктивних обставин в країні, шлюб є виключно добровільним союзом. Категоричне небажання позивача перебувати у шлюбних відносинах, підтверджене ним особисто в судовому засіданні після спливу строку на примирення, свідчить про остаточний розпад сім`ї. Суд не вправі змушувати особу зберігати шлюб проти її волі, посилаючись на зовнішні фактори.
Щодо аргументу відповідача про інтереси неповнолітньої дитини:
Наявність неповнолітньої дитини є підставою для судового порядку розірвання шлюбу та надання строку на примирення, що і було зроблено судом. Проте збереження формального шлюбу між батьками, які втратили взаєморозуміння та почуття поваги, не відповідає дійсним інтересам дитини, оскільки дитина має виховуватися в атмосфері спокою, а не в умовах штучно збереженого конфліктного союзу. Крім того, розірвання шлюбу не припиняє батьківських обов`язків позивача щодо утримання та виховання сина.
Щодо аргументу відповідача про її фінансовий внесок в утримання сім`ї:
Майнові відносини та питання утримання (аліментів) не є предметом даного спору і можуть бути вирішені в окремому провадженні.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Незважаючи на вжиті судом заходи та наданий строк на примирення, наміри позивача розірвати шлюб є стійкими.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Наполягання позивача на розірванні шлюбу виключає можливість його збереження.
Розподіл судових витрат:
Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн.
На підставі ч. 3 ст. 105, ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси,
ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб, укладений 31 липня 1999 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований у відділі запису актів цивільного стану мун. Бельць, Республіка Молдова, актовий запис № 377.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 30 березня 2026 року.

Суддя:           О. С. Леонов
30.03.26