ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/9565/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гебеш С.А.
при секретарі судових засідань - Романець Е.М.
та осіб, які беруть участь у справі:
представник позивача - Рабцун Н.Ю.;
представник відповідача - не з`явився,
розглянувши в у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (88004, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, буд. 24) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14) про скасування постанови, -, -
ВСТАНОВИВ:
Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.11.2025 року у виконавчому провадженні №71021272.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі №260/4214/22 Департаментом проведено нарахування ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої доплати в сумі 8179,00 грн. 16 лютого 2023 року на адресу Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2023 року ВП № 71021272 із примусового виконання виконавчого листа № 260/4214/22. Листом від 15.05.2023 року №31.03-04/172 Департамент повідомив, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року №260/4214/22 в частині перерахунку виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Після надходження коштів з відповідного бюджету на виконання рішення суду дане рішення буде виконано.
Позивач вказує, що вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду від 11.11.2022 року по справі №260/4214/22, а відтак постанова про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2026 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.
24.11.2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі №260/4214/22, починаючи з 12.12.2022 року, зокрема щодо відсутності фінансування боржником, до відділу примусового виконання рішення суду в Закарпатській області не надходило.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити.
Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання представник відповідача у судове засідання не з`явився. 
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11 листопада 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/4214/22 визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 24, код ЄДРПОУ – 03192997) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону № 3551-ХІІ та зобов`язано Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 24, код ЄДРПОУ – 03192997) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
14.02.2023 було відкрито виконавче провадження №7102172 на підставі виконавчого листа № 260/4214/22 виданого 24.01.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом згідно якого зобов`язано Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 24, код ЄДРПОУ – 03192997) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Листом від 15.05.2023 року №31.03-04/172 Департамент повідомив відповідача, що 22.12.2022 року на виконання рішення суду у справі №260/4214/22, яке набрало законної сили, проведено перерахунок суми допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" ОСОБА_1 в сумі 8179,00 грн. Вказане рішення суду в частині проведення перерахунку ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. На виконання положень Порядку божником сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної п. 5 цього Порядку. Після надходження коштів на виконання вказаного рішення суду, дане рішення буде виконано в повному обсязі.
19.06.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білицем В.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/4214/22 без поважних причин.
Вказана постанова про накладення штрафу не скасована.
06.11.2025 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень надіслано до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради вимогу виконати рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
14.11.2025 року на адресу відділу Примусового виконання рішень надійшов лист Департаменту соціальної політики від 14.11.2025 року про те, що рішення суду в частині проведення щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після надходження коштів з відповідного бюджету на виконання рішення суду, дане рішення буде виконано. Департаментом вчинено всіх дій для можливості виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі №260/4214/22. 
Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн від 06.11.2025 року ВП 71021272.
Надаючи юридичну оцінку даним спірним правовідносинам, суд вказує наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ст.370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Як встановлено із матеріалів справи, державний виконавець застосував до боржника штраф в сумі 5100 грн. за невиконання рішення без поважних причин, що підтверджується постановою про накладення штрафу від 19.06.2025 року.
Постанова про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн на момент розгляду даної адміністративної справи є чинною та судом не скасована.
Суд зазначає, що на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн боржник так і не надав виконавцеві належні докази виконання виконавчого документа у спосіб та у порядку, визначеному рішенням суду. 
Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн від 06.11.2025 року ВП № 71021272.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.
У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
За вказаних обставин, та враховуючи те, що постанова про накладення штрафу від 19.06.2025 року у сумі 5100,00 грн не скасована, суд дійшов висновку, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 06.11.2025 р. ВП № 71021272 про накладення штрафу на Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради в розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду.
Таким чином, в задоволенні позову Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу слід відмовити.
Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (88004, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, буд. 24) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14) про скасування постанови – відмовити. 
Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, з особливостями, визначеними ст. 287 КАС України та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.03.2026 року.

Суддя	С.А. Гебеш