МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 р.  	№ 400/73/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльності (дії) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язання нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовано тим, що Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , під час бойових дій отримав тяжкі травми, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування після травми, а тому вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000,00 грн. відповідно до Постанови №168. Проте, Відповідачем не здійснено нарахування та виплату такої винагороди Позивачу за період з 25.02.2023 по 06.04.2023, з 25.06.2023 по 28.06.2023 як учаснику бойових дій у розмірі 100 000 грн., що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача.
Ухвалою від 06.01.2026 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (головуючий суддя Мельник О.М.).
10.01.2026 р. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що Позивач ОСОБА_1 з 07.04.2023 р. не перебував в лікувальних закладах, не проходив лікування, а з 07.06.2023 р. по сьогоднішній день відсутній без поважних причин за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 та в період з 25.06.2023 р. по 28.06.2023 р. перебував на лікуванні в КНП «Шосткинська ЦРЛ» м. Шостка з діагнозом: перелом п`яткової кістки, однак зазначений діагноз не пов`язаний із проходженням Позивачем військової служби та не пов`язаний із захистом Батьківщини. Відповідач вказує на те, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Крім того, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у п. 2 розділу XXXIV Порядку №260, зокрема, які самовільно залишили військові частини, місця служби.
Відповідно до наказу голови Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 № 33-к суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Миколаївського окружного адміністративного суду у зв`язку зі звільненням його на підставі рішенням Вищої ради правосуддя від 17.02.2026 № 215/0/15-26 у відставку.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи №400/73/26» було здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Лісовську Н.В.
Ухвалою суду від 19.02.2026 р. прийнято справу № 400/73/26 до свого провадження та визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 08.08.2022 р.
24.02.2023 р. Позивач отримав поранення: «Вогнепальне уламкове проникаюче поранення лівої гомілки. Мінно-вибухова травма» за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини в районі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.05.2023 року № 642/1597, виданої військовою частиною НОМЕР_1 . 
У Довідці зазначено, що поранення отримано у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не пов`язане з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.
Вказана довідка видана на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.05.2023 р. №1556.
Даний факт також підтверджується первинною медичною картою (форма 100) від 24.02.2023 р.
Позивач проходив лікування протягом наступних періодів:
- з 25.02.2023 по 27.02.2023 р. лікувався КНП «МКЛ №6» ДМР з діагнозом: МВТ (24.02.2023) Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівого гомілкостопного суглобу з наявністю стороннього тіла. Вогнепальний перелом медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків. Вказане підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0357423 Відділення травмоталогії №1 КНП «МКЛ №6» ДМР.
- з 27.02.2023 по 02.03.2023 лікувався у в/ч НОМЕР_3 з діагнозом: ВОСП (24.02.2023) лівого гомілкового-стопного суглоба з вогнепальним дотичним переломом медіальної щиколотки та наявністю стороннього тіла, що підтверджується випискою № 348 із медичної карти стаціонарного хворого у ЦРЛ м. Олександрія.
- з 02.03.2023 по 07.03.2023 лікувався в КП «ЦМЛ м. Олександрії» ОМР з діагнозом: МВТ (24.02.2023) Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин лівого гомілково- ступневого суглоба з наявністю стороннього тіла. Вогнепальним перелом медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки. Наскрізне осколкове поранення правого колінного суглобу. Вказане підтверджується Епікризом-випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1686.
- 07.03.2023 р. Позивачу проведено медичний огляд ВЛК в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» згідно Довідки ВЛК від 07.03.2023 №46. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після наскрізного осколкового поранення правого колінного суглоба, внаслідок мінно-вибухової травми (24.02.2023), вогнепального перелому медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки та вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин лівої гомілково-ступневого суглоба з наявністю стороннього тіла, з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. (Згідно Наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370 пункту 3.1 класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості - травма важкого ступеня). Відповідно до вказаної довідки ВЛК: поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
- з 08.03.2023 по 06.07.2023 Позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення.
- з 25.06.2023 по 28.06.2023 лікувався в КНП «Шосткинська ЦРЛ» з діагнозом: S92.0 - Перелом п`яткової кістки, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 504.
28.06.2023 р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2729 призначено службове розслідування за фактом відсутності Позивача.
Пунктами 29, 30 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №302 від 11.10.2024 р. Позивачу призупинено виплату грошового забезпечення з 25.09.2024 р. та призупинено військову службу на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №620240500100990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.
24.05.2025 р. Позивач звернувся до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України стосовно скасування ВЛК КП Центральна міська лікарня м. Олександрії ОМР від 07.03.2023 №46 в частині прив`язки ВЛК до проходження військової служби та встановити, що поранення було отримане під час захисту Батьківщини.
11 жовтня 2025 року Центральна Військово-лікарська комісія Збройних Сил України надіслала витяг з протоколу в якому зазначено причинний зв`язок зазначених травм, поранення за довідкою ВЛК КП Центральна міська лікарня м. Олександрії ОМР від 07.03.2023 №46 відмінити. ПОРАНЕННЯ, ТАК ПОВ`ЯЗАНЕ З ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
08.12.2025 р. Позивач надіслав звернення до Відповідача з інформацію про отримання лікування, медичними документами, що підтверджують періоди та проханням виплатити додаткову грошову винагороду на період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 на місяць. 
Відповідь на звернення Відповідач не надав.
Позивач, вважаючи, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність у вигляді невиплати додаткової грошової винагороди в сумі 100 000 грн., пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування за період з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом першим якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, суд зазначає, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.
За відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн. не виникає.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
У спірні періоди порядок виплати додаткової винагороди регламентувався окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення).
Відповідно до п.п. 6, 10 Окремого доручення, накази про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця; підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
При цьому, у пункті 7 Окремого доручення вказано, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшено до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналогічні норми містить і Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі – Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023 (в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023 №44).
Так, згідно з п. 9 розділу XXXIV Положення №260, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 11 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення. контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Тобто, вказані норми передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 року у справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 року у справі № 380/20587/23.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.
Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
У справі, що розглядається, спірним питанням є наявність/відсутність у Позивача права відповідно до Постанови № 168 на нарахування й виплату додаткової винагороди до 100 000 грн. за періоди з 25.02.2023 по 27.02.2023, з 27.02.2023по 02.03.2023, з 02.03.2023 по 07.03.2023, з 08.03.2023 по 06.04.2023, з 25.06.2023 по 28.06.2023 за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці у зв`язку з пораненням, отриманим 24.02.2023 р. 
Умовою виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. є належне підтвердження таких фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.05.2025 року у справі №380/27432/23 та від 05.11.2025 року у справі №340/2976/23.
Як встановлено матеріалами справи, відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.05.2023 за № 642/1597, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат за призовом ОСОБА_1 одержав «Вогнепальне уламкове проникаюче поранення лівої гомілки. Мінно-вибухова травма». За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини в АДРЕСА_3 . Поранення отримане у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не пов`язане з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень. Зазначене не оспорюється Відповідачем.
В довідці указано, що вона є Додатком 5 до доручення № 912/з/29 від 23.06.2022.
Суд встановив, що у зв`язку з отриманим пораненням Позивач, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в періоди з 25.02.2023 по 27.02.2023, з 27.02.2023по 02.03.2023, з 02.03.2023 по 07.03.2023, з 25.06.2023 по 28.06.2023, а з 08.03.2023 по 06.07.2023 Позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК. 
Вказані обставини підтверджуються медичними виписками та довідкою ВЛК.
Крім того, висновком Центральної Військово-лікарська комісії Збройних Сил України встановлено: причинний зв`язок зазначених травм, поранення за довідкою ВЛК КП Центральна міська лікарня м. Олександрії ОМР від 07.03.2023 №46 відмінити. Постановлено: Поранення, так пов`язане з захистом Батьківщини.
Щодо посилань Відповідача на те, що Позивач вчинив порушення, а саме самовільно залишив місце несення служби 07.06.2023 р., а відповідно до абз. 1-2 п. 15 розділу XXXIV Порядку № 260, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які: самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника), то суд зазначає наступне.
Самовільне залишення місця несення служби є кримінальним правопорушення за яке передбачено відповідальність згідно ч. 5 ст. 407 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. 
Однак, відповідачем не доведено, що позивач є підозрюваним, обвинувачем чи засудженим за цією статтею.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування за період з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року.
Відтак, суд вважає, що бездіяльність Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000,00 гривень за період перебування Позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування в період з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року не відповідає критерію правомірності, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню
Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч. 2 ст. 2 КАС України.
Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на суб`єкта владних повноважень ч. 2 ст. 77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення.
Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.
Оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору, підстав вирішувати питання про розподіл судових витрат немає. 
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність (дії) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; адреса для листування: АДРЕСА_5 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року, з 27 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 02 березня 2023 року по 07 березня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 06 квітня 2023 року, з 25 червня 2023року по 28 червня 2023 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.04.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська