Справа № 487/146/26 
Провадження № 1-кп/487/426/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Миколаїв
Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі 
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025153030000241 від 06.08.2025 відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Херсоні, українця, громадянина України, має повну середню освіту, не одруженого, працює на посаді машиніста насосних установок МКП «Херсонський водоканал», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

обвинуваченого у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

Сторони кримінального провадження:
прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва: ОСОБА_4 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 В С Т А Н О В И В: 
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
В травні 2025 року, точних дати та часу в ході проведення дізнання та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , маючи протиправний умисел, спрямований на отримання довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, однак, не бажаючи проходити медичний огляд у медичній установі, діючи в порушення нормативних актів, які регулюють питання видачі та обміну посвідчення водія на право керування транспортними засобами на території України, а саме: Постанови КМ України №340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, Інструкції «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої наказом МВС України №515 від 07.12.2009 року «Про затвердження деяких нормативних-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія», спеціального наказу МОЗ та МВС України №65/80 від 31.03.2013 року «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», вирішив придбати та використати завідомо підроблений документ - довідку щодо придатності до керування транспортним засобом.
Реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи в автошколі «Скіф» за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова, 38, ОСОБА_3 у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (дані інша особа), достовірно знаючи, що дана особа сприяє у виготовленні та отриманні у невстановлений законодавством спосіб медичних довідок щодо придатності до керування транспортним засобом, замовив виготовлення такої довідки, та з цією метою, передав іншій особі свої анкетні дані, фотокартку та відомості про групу крові з метою підробки медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження ним обов`язкового медичного огляду.
06.06.2024 року, ОСОБА_3 перебуваючи в автошколі «Скіф» отримав від іншої особи, завідомо підроблену медичну довідку про придатність до керування транспортним засобом 10 Серія АЗЗ №622660 від 14.05.2025 року, видану ТОВ «ГУД-ДОК» ЄДРПОУ 40416956, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження ним медичного огляду у вказаній установі, з відповідним відтиском печатки.
В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання підробленого документа, а саме: довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, 06.08.2025 року приблизно об 11-15 год., ОСОБА_3 перебуваючи в ТСЦ № 4841 РСІД ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філія ТСЦ МВС), за адресою: м.Миколаїв, пров.Транспортний, 1 а/1, який є територіальним органом з надання сервісних послуг МВС на території міста Миколаєва, з метою отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, звернувся до уповноваженої на те особи, та розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи завідомо підроблений документ, пред`явив довідку 10 Серія АЗЗ №622660 від 14.05.2025 року, видану ТОВ «ГУД-ДОК» щодо придатності до керування транспортним засобом

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та визнає його винуватим у пособництві у підроблені офіційного документа; використанні завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, вважав за недоцільне дослідження доказів на їх підтвердження та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаних кримінальних проступків.

Безпосередньо під час допиту в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що у травні 2025 року маючи намір отримати посвідчення водія, знаючи, що для цього потрібно надати медичну довідку щодо придатності до керування транспортними засобами, та не бажаючи витрачати час на проходження медичного огляду, перебуваючи у автошколі «Скіф», на пропозицію її працівника замовив таку довідку, з цією метою, передав вказаній особі свої данні та фотокартку.
Отримавши підроблену довідку, він пред`явив її до ТСЦ МВС у м.Миколаєві, коли приїхав здавати екзамен. Після чого його дії були припинені. 
У скоєному щиро розкаявся. 

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованих кримінальних проступків, що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення. 

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних проступків, судом в порядку ч.3 ст..349 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих ОСОБА_3 матеріалів. 
Також судом було досліджено матеріали на підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів, та речових доказів у кримінальному провадженні, а саме:
Висновок судово-технічної експертизи документу №СЕ-19/115-25/12967_ДД від 08.08.2025 року.
Постанова дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області від 07.08.2025 року за якою медичну довідку до придатності до керування транспортним засобом 10 Серія АЗЗ №622660 від 14.05.2025 року, видану ТОВ «ГУД-ДОК» ЄДРПОУ 40416956, визнано та долучено до матеріалі провадження у якості речового доказу. 

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України – є щире каяття у вчинених кримінальних проступках та активне сприяння їх розкриттю.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. 
Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються зпозицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти С полученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету – покарання і стримування від вчинення нових злочинів. 
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу… Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують його покарання. 
Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено два кримінальні проступки.

Обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
На обліку у лікарів нарколога та психіатра в КНП «Херсонський психіатричний центр» Херсонської міської ради та КНП «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія та Ольги Тропіних» ХМР не перебуває.
Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у межах санкцій ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, з застосування положень ч.1 ст.70 КК України.
На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Бакланов проти Росії від 09 червня 2005 року; Фрізен проти Росії від 24 березня 2005 року; Ісмайлова проти Росії від 29 листопада 2007 року) та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У кримінальному проваджені цивільний позов не заявлено.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по залученню експерта у розмірі 3565,60 грн..

Питання щодо речового доказу у кримінальному проваджені, слід вирішити з урахуванням приписів ст..100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт з речового доказу у кримінальному провадженні, а саме: медичної довідки про придатність до керування транспортним засобом 10 Серія АЗЗ №622660 від 14.05.2025 року, видану ТОВ «ГУД-ДОК» ЄДРПОУ 40416956,накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.08.2025 року у справі №487/6658/ 25 провадження №1-кс/487/3693/25.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафк в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по залученню експерта у розмірі 3565,60 грн 

Речовий доказ у кримінальному провадженні - медичну довідку про придатність до керування транспортним засобом 10 Серія АЗЗ №622660 від 14.05.2025 року, видану ТОВ «ГУД-ДОК» ЄДРПОУ 40416956, залишити у матеріалах судової справи №487/146/26, скасувавши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.08.2025 року у справі №487/6658/ 25 провадження №1-кс/487/3693/25.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Головуючий суддя: ОСОБА_1