23 квітня 2026 року Єдиний унікальний № 501/1626/26 Провадження № 3/501/516/26

ПОСТАНОВА 
Іменем України
23 квітня 2026 року         м. Чорноморськ
Суддя Чорноморського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,
розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал № 501/1626/26 (3/501/516/26), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад правопорушення.
27 березня 2026 року о 20 год. 42 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_2 , по вул. В.Шума 15 в м. Чорноморськ Одеської області, рухаючи заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не звернувся за допомогою інших осіб, внаслідок чого доступив зіткнення з припаркованим автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_3 , після чого останній покатився та свкоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «BMW 525», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
окрім того , 27 березня 2026 року о 20 год. 42 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_2 , по вул. В.Шума 15 в м. Чорноморську Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Позиція учасника судового процесу.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи повідомлений , надав до суду клопотання, з якого вбачається, що вину свою не визнає.
Суддя вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Враховуючи положення ст. 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення суддя вважає доцільним об`єднати в одне провадження справи № 501/1626/26 (номер провадження 3/501/516/26) та № 501/1637/26 (номер провадження 3/501/521/26) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Об`єднаній справі присвоїти обліково - статистичний номер 501/1626/26 (номер провадження 3/501/516/26).
Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порушення ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно правил дорожнього руху, вважається «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».
За приписами п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625905 від 27 березня 2026 року, схемою місця ДТП від 27 березня 2026 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).
Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суд України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 рудня 2005 року № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. 
Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

З матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 послугувало ДТП, що є порушенням ПДР.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, який є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Саме невиконання ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625878 від 27 березня 2026 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом.
Суддя, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, а також особа яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновки суду.
На підставі аналізу доказів, суддя визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначає покарання за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 124, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Призначити  ОСОБА_1  за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000.00 гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665,60 гривень (Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA778999980313151206000015750, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

На підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати  ОСОБА_1  штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Чорноморський міський суд Одеської області.

Суддя
Строк пред`явлення постанови до виконання згідно
Закону України «Про виконавче провадження»
Постанова набрала законної сили «__»________2026 р.