Справа № 603/167/26
Провадження №2/603/151/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року	м. Монастириська	

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Пасічника А.З., 
при секретарі судового засідання Бішко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 23 серпня 2018 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис за № 1825.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про те, що 23.08.2018 між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, за час перебування у якому вони усиновили дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі виникли непорозуміння, сварки, неповага один до одного. Протягом останніх трьох років разом не проживають. Враховуюче наведене позивач не бажає продовжувати подальше спільне життя з відповідачем, примирення між ними є неможливе та недоцільне. Вважає, що зазначені ним причини для розірвання шлюбу є обґрунтованими, а збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. 
У відзиві на позов ОСОБА_2 зазначила про те, що позовні вимоги позивача вона визнає та вважає за доцільне розірвати між ними шлюб, проте не погоджується з підставами про які вказав позивач у позовній заяві. Покликається на те, що у позивача є інша жінка з якою він проживає протягом трьох років. Вважає, що надання строку для примирення є недоцільним. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без його участі. 
Відповідач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, у поданому відзиві просила розглянути справу без її участі. 
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Суд встановив такі обставини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 березня 2026 року, яке повторно видане Тлумацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 серпня 2018 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що складений відповідний актовий запис за № 1825.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке повторно видане Тлумацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України сторони зазначені батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складений відповідний актовий запис за № 1556. 
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.
У силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі – СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.
Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного подружнього життя протягом трьох років. Намірів відновлювати стосунки немають.
Судом на підставі викладених у позовній заяві обставин, з урахуванням заперечень відповідача ОСОБА_2 з приводу підстав для розірвання шлюбу, які зазначені у відзиві, досліджених доказів, встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. 
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи викладене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 273, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 23 серпня 2018 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис за № 1825. 
Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 2.569540377.1від 12 березня 2026 року.
Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддя         А.З. Пасічник