Справа № 462/10480/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

27 лютого 2026 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючого – судді Іванюк І.Д., розглянувши заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» – адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» в інтересах якого діє адвокат Андрущенко Михайло Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20 лютого 2026 року у справі № 462/10480/25 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» 38232 (тридцять вісім тисяч двісті тридцять дві) грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором №7993390425 від 29.04.2025 року, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
25.02.2026 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» – адвокат Андрущенко Михайло Валерійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат відповідно до вимог чинного законодавства. В обґрунтування заяви посилається на те, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн, а тому просить задовольнити його заяву та ухвалити додаткове рішення суду.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України вбачається, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на те, що суд вирішує лише питання про судові витрати, необхідності виклику сторін не вбачає, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України, ухвалює додаткове рішення без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2026 року у справі № 462/10480/25 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» 38232 (тридцять вісім тисяч двісті тридцять дві) грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором №7993390425 від 29.04.2025 року, а також стягнути 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору. 
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
До матеріалів справи долучено договір про надання правничої (правової) допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року, акт №3184005187 від 21.02.2026 року, заява від 22.11.2025 року, ордер, платіжне доручення.
З договору про надання правничої (правової) допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ІННОВА - Фінанс» та адвокатом Андрущенком М.В., вбачається, що ними узгоджено, що оплата послуг здійснюється шляхом безготівкової транзакції коштів на підставі заявок або актів приймання-передачі наданих послуг. За результатами надання послуг складаються акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг та їх деталізація. 
09.08.2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР) щодо найменування позивача на ТОВ «ІННОВА - НОВА».
З заявки № 3184005187 від 22.11.2025 року вбачається, що сторони погодили, що вартість послуг із складання правової документації (позовної заяви та клопотання про витребування доказів), супровід процесу розгляду справи в суді становитиме 5000 грн. 
Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Вказана справа є малозначною, стандартною, не потребувала вивчення великого обсягу фактичних даних. З огляду на наведене суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн за участь у вказаній цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення даного судового рішення. 
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що обґрунтованою буде сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 
В решті вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова», ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження: м.Київ, вул.Верхній Вал, 10; 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя    Іванюк І.Д.