Єдиний унікальний номер: 379/2/26 
Провадження № 2/379/260/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
25 лютого 2026 року м. Тараща 
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Разгуляєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща в залі суду № 4, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
УСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 8844177722 від 16.09.2019 року в розмірі 25763,68, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.09.2019 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №8844177722, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Кредит відповідач отримав шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 07.10.2016 було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" відступило на користь АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8844177722.
08.02.2021 було укладено договір № б/н, відповідно до якого АТ "Таскомбанк" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8844177722.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8844177722.
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, які прохає стягнути позивач на свою користь із ОСОБА_1 станом на день формування позовної заяви становить 25763,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1,60 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1465,12 грн; заборгованість за комісіями - 6946,00 грн; інфляційні збитки - 1778,11 грн; нараховані 3% річних - 472,85 грн.
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив суд слухати справу за його відсутності, на позові наполягає у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання 27.01.2026 та 25.02.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надав.
Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Судом встановлено, що 16.09.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8844177722. Цей кредитний договір разом із паспортом кредиту, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" складають єдиний кредитний договір.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит на будь-які цілі безготівковим шляхом в сумі 15100,00 грн строком на 24 місяці, тобто до 20.09.2021, відсоткова початкова ставка – 3,00% від суми кредиту, щомісячні відсотки - 3,00 % від суми кредиту згідно з графіком платежів.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором належним чином виконав шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача 15100,00 грн, що підтверджується випискою по особових рахунках кредитного договору № 8844177722 від 16.09.2019.
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо сплати процентів, повернення кредитних коштів належним чином не виконував, допустив виникнення заборгованості.
07.10.2016 між первісним кредитором та АТ "Таскомбанк" було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" відступило на користь АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8844177722, що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 18.09.2019. Відповідно до них, заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.09.2019 становила 15125,89 грн, з яких: сума основного боргу - 15100,00 грн; - 25,89 грн, сума нарахованого щомісячного відсотку (плати за кредитом).
08.02.2021 було укладено договір № б/н, відповідно до якого АТ "Таскомбанк" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8844177722, що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 08.02.2021. Відповідно до них, заборгованість ОСОБА_1 станом на 08.02.2021 становила 22047,60 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 15100,00 грн, по відсотках – 1,60 грн, по комісії - 6946,00 грн, по пені - 1462,12 грн.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8844177722 , що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 10.01.2023. Відповідно до них, заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 становила 25763,68 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 15100,00 грн, по відсотках - 1,60 грн, по комісії - 6946,00 грн, по пені - 1465,12 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України - 2250,96 грн.
Отже, відповідно до вищевказаного та розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, загальна заборгованість відповідача за договором № 8844177722 від 16.09.2019 складає 25763,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 15100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1,60 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1465,12 грн; заборгованість за комісіями - 6946,00 грн; інфляційні збитки - 1778,11 грн; нараховані 3% річних - 472,85 грн.
Позивач вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ним права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, зі сторони ТОВ "Коллект Центр" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Вказану заборгованість прохає стягнути із відповідача на свою користь.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.1статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2ст. 1046 ЦК).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.
Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.ч.1-2ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач отримав право вимоги до відповідача за договором № 8844177722 від 16.09.2019.
Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що ці кошти ним були отримані і на час звернення позивача до суду ні позивачу, ні первісному кредитору не повернуті.
Як встановлено судом, за умовами вказаного договору відповідач 16.09.2019 отримав 15100,00 грн кредитних коштів на строк 24 місяці. За користування кредитом відповідачу нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося за відсотковою ставкою, встановленою умовами договору – 3,00% при наданні кредиту та 3,00% - щомісячні відсотки від суми боргу.
Наявність заборгованості відповідача по сплаті тіла кредиту в розмірі 15100,00 грн підтверджується матеріалами справи та ним не оспорена.
Суд вважає доведеним факт підписання договору № 8844177722 від 16.09.2019 сторонами, отримання відповідачем 15100,00 грн кредитних коштів на умовах та строк, визначений цим договором та їх неповернення ним у повному обсязі ні позивачу, ні первісному кредитору.
Оскільки позивач на законних підставах набув права вимоги до відповідача за цим договором, суд за результатами розгляду встановив, що права позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу по кредиту (тілом кредиту), що становить 15100,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як вбачається із матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися відповідачу в межах строку кредитування та становлять 1,60 грн, у подальшому, після отримання позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором до ОСОБА_1 , додаткові нарахування не здійснювалися.
Водночас, після укладення між ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" та АТ "Таскомбанк" права вимоги за вказаним кредитним договором і до моменту відступлення останнім права вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", було здійснено нарахування заборгованості ОСОБА_1 , яка станом на 19.12.2025 становила 25763,68 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 15100,00 грн, по відсотках - 1,60 грн, по комісії - 6946,00 грн, по пені - 1465,12 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України – 2250,96 грн.
Щодо стягнення заборгованості в частині комісії, пені, інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, суд доходить висновку про таке.
Як вбачається із матеріалів справи, у заборгованість відповідача включено суму комісії, яка становить 1465,12 грн. 
Суду позивачем не надано доказів правомірності нарахування такої комісії, як і не вказано відповідно до яких умов договору № 8844177722 від 16.09.2019 вона нарахована у вказаному розмірі.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17).
Крім того, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача комісії, яка становить 6946,00 грн, правомірність нарахування якої не доведено, та, водночас, з урахуванням наявності заборгованості за цим договором у ОСОБА_1 у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань згідно з його умовами, погоджується із нарахуванням інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, що становлять відповідно, 2250,96 грн.
Такий розмір відповідальності відповідає закону, розрахований за вірною формулою та з урахуванням відповідного індексу інфляції. Тому вимога про стягнення із ОСОБА_1 на підставі ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Також суд погоджується із наявністю заборгованості за пенею та/або штрафами, що нарахована в розмірі 1465,12 грн, оскільки її нарахування було передбачене умовами договору, про що відображено у розділі 7. Додаткова інформація паспорту кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" № 4177722 від 16.09.2019.
Відповідач розмір заборгованості в цій частині не спростував та не надав альтернативного розрахунку.
Отже, суд висновує, що позовні вимоги ТОВ "Коллект-Центр" підлягають до задоволення частково, а саме із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по основному боргу, що складає 15100,00 грн, по відсотках - 1,60 грн, по пені - 1465,12 грн, 2250,96 грн - інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, а всього – 18817,68 грн. Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1769,31 грн (18817,68 грн * 2422,40 грн / 25763,68 грн).
Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного.
До стягнення представник позивача також заявив 13000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 1070 від 01.09.2025 року до договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, підписаною керівниками АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з якою сторони погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , визначивши загальну ціну 13000 грн, до якої включено: надання усної консультації з вивчення документів 4000 грн (2 години - вартістю 2000 грн за 1 год), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн (3 години вартістю 3000 грн за 1 год); витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, підписаний АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 13000 грн та за видами виконаних робіт відповідає заявці про надання юридичної допомоги; 
Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України.
У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Із матеріалів позову вбачається, що сама позовна заява підписана директором ТОВ «Коллект Центр».
Позовна заява до суду надійшла через підсистему «Електронний суд» з матеріалів цього позову, вбачається, що його відправником та підписувачем є також ТОВ «Коллект Центр».
Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною і не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів, які фактично є типовими, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів.
Аналіз наданих адвокатом послуг свідчить про те, що адвокат підготував процесуальні документи по суті справи (позовну заяву) здійснив аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій. Разом з тим суд, дійшов висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу є завищеним. Суд визнає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Тому, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 512, 526, 527, 610, 628, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Коллект Центр" заборгованість за договором № 8844177722 від 16.09.2019 в розмірі 18817,68 грн, що складається із: 15100,00 грн - заборгованість по основному боргу; заборгованості по відсотках - 1,60 грн; заборгованості по пені - 1465,12 грн, 2250,96 грн - інфляційних збитків та нарахованих 3% річних. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Коллект Центр" понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1769,31 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» код за ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено та підписано 25.02.2026.

Головуючий: О.В. Разгуляєва